Справа № 307/1894/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        21 вересня 2020 року м. Ужгород
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Мацунич М.В., Готра Т.Ю.,
з участю секретаря: Балаж Н.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою АТ КБ «Приват Банк» на рішення Тячівського районного суду від 27 листопада 2019 року у справі 307/1894/19 (Головуючий: Бобрушко В.І.), - 
В С Т А Н О В И Л А :
У червні 2019 року АТ БК «Приват Банк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що згідно кредитного договору № б/н від 26 вересня 2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за кредитом в розмірі 36% з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому кредитним договором. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картко, та Тарифами Банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
У порушення умов укладеного кредитного договору №б/н від 26 вересня 2007 року відповідач ОСОБА_1 ухиляється від взятих на себе зобов`язань, не погашає кредит та щомісячну сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів і станом на 30.04.2018 року його заборгованість перед банком становить 42088,75 гривень, з яких 312,85 гривень - сума заборгованості за кредитом, 34696,63 гривень - сума заборгованості по процентам за користування кредитом, 4598,85 гривень - заборгованість по пені та комісії, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1980,42 гривень - штраф (процентна складова).
Посилаючись на вказані обставини ПАТ КБ 2Приват Банк» просив стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованості за кредитним договором №б/н від 26 вересня 2007 року у розмірі 42088,75.
Рішенням Тячівського районного суду від 27 листопада 2019 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» 312 грн. 85 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 26 вересня 2007 року.
У решті позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» 1921 грн. сплаченого судового збору.
Не погоджуючись із даним рішенням суду у частині відмови у стягненні заборгованості за процентами та неустойкою АТ КБ «Приват Банк» просив скасувати рішення у цій частині та постановити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, як таке що постановлене у цій частині з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові у цій частині відсутні, так як відповідач користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості висловив свою згоду з формою договору та його умовами і сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору. Суд першої інстанції безпідставно, фактично звільнив відповідача від сплати заборгованості за процентами та неустойкою, з урахуванням того, що відповідачем заборгованість не оспорювала ся та не заявлялись позовні вимоги про визнання кредитного договору недійсним або нікчемним.
Заслухавши пояснення представника АТ КБ «Приват Банк» - Дурдинець Р.Ю., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.
ОСОБА_1 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений через веб-сайт Закарпатського апеляційного суду і дана обставина не перешкоджає розгляду справи у його відсутності у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Встановлено, що 26 вересня 2007 року, що між ПАТ КБ "Приват Банк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн., шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «Приватбанк», отримавши платіжні картки, остання з яких НОМЕР_1 з терміном дії до 02/16.
Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із матеріалів справи вбачається, що укладений сторонами 26.09.2007 року договір складається з підписаного ОСОБА_1 заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку є договором про надання банківських послуг.
Разом з тим, підписана відповідачем анкета-заява не містить відомостей про розмір грошових коштів та умови і порядок їх надання банком та повернення, а долучені позивачем до позовної заяви Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг та Тарифи Банку підпису відповідача не містить.
Таким чином, без належних та допустимих доказів про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві зафіксованої домовленості сторін про розмір наданого кредиту, розмір та порядок сплати відсотків за користування грошовими коштами, пені та штрафів за несвоєчасне виконання умов договору, а надані позивачем витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифи банку не є стандартною (типовою) формою кредитного договору.
Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
За таких обставин, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин дійшов обґрунтованого висновку, що відсутні підстави у даній справі вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 ПАТ КБ «Приват Банк» повідомив споживача про умови кредитування та узгодження із споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.
Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу АТ КБ «Приват Банк» залишити без задоволення.
Рішення Тячівського районного суду від 27 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено - 01 жовтня 2020 року.
Головуючий:        (підпис)
Судді:                            (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Закарпатського 
апеляційного суду Г.Г. Собослой