ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1735/20 Справа № 183/4450/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Майна  Г. Є. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
         головуючого судді Єлізаренко І.А.,
         суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,
         за участю секретаря Черкас Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Олімпекс-Агро” на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Олімпекс-Агро” про стягнення заборгованості з орендної плати,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро” про стягнення заборгованості з орендної плати.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП № 113702, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 28 листопада 2002 року, їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,8200 га кадастровий номер 1223286000:02:017:0113, що розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. У 2003 році між нею, як орендодавцем, та ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро", як орендарем, було укладено договір оренди земельної ділянки без дати та номеру, який в подальшому зареєстровано у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 28 липня 2004 року за № 04-04-126-00190. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року, яке набрало законної сили 12 червня 2018 року було розірвано зазначений договір оренди земельної ділянки. Вказаним рішенням суду встановлено, що відповідач не своєчасно та не в повному обсязі сплачував їй, як орендодавцю, орендну плату. Так, у 2012 році орендна плата в розмірі 5 001,40 грн. не була виплачена взагалі, у 2013 році відповідач заборгував їй 3 701,40 грн., за 2014 рік заборгованість з орендної плати складає 0,40 грн., за 2015 рік - 6 136,95 грн., за 2016 рік заборгованість становить 0,38 грн., а за 2017 рік - 9 835,38 грн. Зазначеним рішенням суду від 22 листопада 2017 встановлено наявність заборгованості з орендної плати за період 2012-2017 років в сумі 24 675,91 грн. Відповідач допустив не виконання умов договору в частині своєчасної та повної виплати орендної плати, відповідно до зазначених норм цивільного законодавства, останній повинен понести відповідальність та сплатити йому суму основного боргу у розмірі 24 675,91 грн., з урахуванням інфляційних втрат у сумі 9 825,47 грн., 3% річних в сумі – 1 970,30 грн., пеню в сумі 3 548,60 грн., що разом становить 40 020,28 грн. Зазначену суму, а також судові витрати  ОСОБА_1  просила стягнути з ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро”.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро" на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати в сумі 24 675,91 грн., 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 1 970,30 грн., інфляційні втрати в сумі 9 825,47 грн., пеню в сумі – 3 548,60 грн., що разом становить – 40 020,28 грн. Стягнуто з ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро" на користь ОСОБА_1 відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн.
З таким  рішенням не погодився відповідач ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро", звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з`ясування, порушення норм процесуального права, просили його скасувати та ухвалити нове  рішення, яким відмовити у задоволенні  позовних вимог ОСОБА_1 .  
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП № 113702, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 28 листопада 2002 року, є власником земельної ділянки площею 4,8200 га кадастровий номер 1223286000:02:017:0113, яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. (а.с. 14, 15).
У 2003 році між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро", як орендарем, було укладено договір оренди земельної ділянки без дати та номеру, який в подальшому зареєстровано у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 28 липня 2004 року за № 04-04-126-00190 (а.с. 16).
У відповідності до п. 1, 2.1, 2.3. договору позивач надав відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8200 га терміном на чотири роки одинадцять місяців двадцять дев`ять днів з моменту реєстрації в місцевій Раді народних депутатів.
Відповідно до п. 2.2. договору відповідач зобов`язався сплачувати позивачу щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 1 відсотка від грошової оцінки землі, що становить 550,17 грн. за один рік.
На виконання п. 3 договору позивач в день його підписання також підписав акт приймання-передачі, відповідно до якого земельна ділянка була передана в оренду відповідачу.
04 травня 2009 року Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру зареєстровано додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро", про що в Книзі державної реєстрації договорів оренди вчинено запис за № 04-09-126-01908 (а.с. 18).
Додатковою угодою сторони погодили між собою внести зміни до абз.1, п. 2.2. Договору щодо зміни орендної плати у грошовій формі у розмірі 2 (двох) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 1 139,00 грн., а також проведення безкоштовного завезення соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га; продовжити термін дії Договору до 31 грудня 2021 року.
Сторонами було погоджено, що у випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати вносяться відповідні зміни до Договору оренди земельної ділянки (абз. 2 п. 1 Додаткової угоди).
Також додатковою угодою встановлено, що у всьому іншому, що не передбачено даною додатковою угодою, сторони керуються Договором та діючим в Україні законодавством.
Відповідно до п. 2.2 договору строк видачі орендної плати у грошовій формі в період з 01 вересня по 31 грудня кожного року.
Згідно п. 3 договору орендар зобов`язаний за несвоєчасну сплату орендної плати сплачувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми недоїмки за кожний день прострочки.
У 2012 році відповідач на виконання Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" та Указу Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" збільшив розмір орендної плати у грошовому виразі до 4,69% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, але зазначених змін до договору оренди вносити відмовився відповідно до п. 2.2. договору, у якому передбачено, що орендна плата коригується без внесення доповнень до договору у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати, а також у разі індексації законодавством грошової оцінки землі.
З 2016 року відповідно до рекомендацій органів державної влади та з метою встановлення конкурентного розміру орендної плати, відповідачем було збільшено плату за користування земельною ділянкою до 5,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а з 2017 року до 6,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Відповідачем за користування земельною ділянкою кадастровий номер 1223286000:02:017:0113 позивачеві була нарахована орендна плата за 2012-2017 роки в сумі 47 558,09 грн., з яких: за 2012 рік – 5 884,00 грн., за 2013 рік – 5 884,00 грн., за 2014 рік – 5 884,00 грн., за 2015 рік – 7 349, 64 грн., за 2016 рік – 10 338,37 грн., за 2017 рік – 12 218,08 грн., що підтверджується довідкою виданою відповідачем (а.с. 21).
Нарахування орендної плати було проведено виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка на час нарахування орендної плати становила: станом на 01 січня 2012 року – 125 414,00 грн.; станом на 01 січня 2013 року – 125 414,00 грн.; станом на 01 січня 2014 року – 125 414,00 грн.; станом на 01 січня 2015 року – 156 642,00 грн.; станом на 01 січня 2016 року – 187 970,40 грн.; станом на 01 січня 2017 року – 183 970,40 грн.
Відповідач, починаючи з 2012 року, не виконував свої зобов`язання щодо своєчасної та повної виплати орендної плати. У зв`язку із цим позивач у 2017 році звернулася до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки. 
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року у справі № 183/3599/17 за позовом ОСОБА_1 до ТОА Агрофірма “Олімпекс-Агро” про розірвання договору оренди земельної ділянки розірвано договір оренди земельної ділянки площею 4,8200 га (кадастровий номер 1223286000:02:017:0113), без номеру та дати, зі змінами та доповненнями, викладеними в Додатковій угоді, зареєстрованій 04 травня 2009 року за № 04-09-126-01908, укладений між ОСОБА_1 та ТОА Агрофірма “Олімпекс-Агро”, зареєстрований 28 липня 2004 року у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 04-04-126-00190 (а.с. 22-25).
Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2018 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року залишено без змін (а.с.26-29).
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року у вказаній справі встановлено, що відповідач не своєчасно та не в повному обсязі сплачував орендну плату позивачеві. Так, у 2012 році орендна плата в розмірі 5 001,40 грн. не була виплачена взагалі. У 2013 році відповідач заборгував позивачеві 3 701,40 грн. За 2014 рік заборгованість з орендної плати складає 0,40 грн. За 2015 рік відповідач не виплатив позивачеві нараховані 6 136,95 грн. За 2016 рік заборгованість – 0,38 грн. За 2017 рік заборгованість становить - 9 835,38 грн.
Відповідно до п. 2.2 договору строк видачі орендної плати у грошовій формі в період з 01 вересня по 31 грудня кожного року.
Згідно з абз. 3 Розділу "Відповідальність сторін", орендар несе відповідальність за несвоєчасну сплату орендної плати у вигляді пені у розмірі 0,01 відсотка від суми недоїмки за кожний день прострочення.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість, однак, повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст. 2 цього ж Закону відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Стаття 15 Закону України "Про оренду землі" відносить до істотних умов договору оренди землі орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
За змістом ст. 21, 22 Закону України "Про оренду землі", в редакції, чинній на момент укладання Договору, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.
Абзац 5 статті 24 Закону України "Про оренду землі" встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Також у ч. 1 ст. 624 ЦК України зазначено, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Частиною 1, 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Позивач ОСОБА_1 , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП № 113702, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 28 листопада 2002 року, є власником земельної ділянки площею 4,8200 га кадастровий номер 1223286000:02:017:0113, яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. (а.с. 14, 15).
У 2003 році між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро", як орендарем, було укладено договір оренди земельної ділянки без дати та номеру, який в подальшому зареєстровано у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 28 липня 2004 року за № 04-04-126-00190 (а.с. 16).
У відповідності до п. 1, 2.1, 2.3. договору позивач надав відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8200 га терміном на чотири роки одинадцять місяців двадцять дев`ять днів з моменту реєстрації в місцевій Раді народних депутатів.
Відповідно до п. 2.2. договору відповідач зобов`язався сплачувати позивачу щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 1 відсотка від грошової оцінки землі, що становить 550,17 грн. за один рік.
На виконання п. 3 договору позивач в день його підписання також підписав акт приймання-передачі, відповідно до якого земельна ділянка була передана в оренду відповідачу.
04 травня 2009 року Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру зареєстровано додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро", про що в Книзі державної реєстрації договорів оренди вчинено запис за № 04-09-126-01908 (а.с. 18).
Додатковою угодою сторони погодили між собою внести зміни до абз.1, п. 2.2. Договору щодо зміни орендної плати у грошовій формі у розмірі 2 (двох) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 1 139,00 грн., а також проведення безкоштовного завезення соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га; продовжити термін дії Договору до 31 грудня 2021 року.
Сторонами було погоджено, що у випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати вносяться відповідні зміни до Договору оренди земельної ділянки (абз. 2 п. 1 Додаткової угоди).
Також додатковою угодою встановлено, що у всьому іншому, що не передбачено даною додатковою угодою, сторони керуються Договором та діючим в Україні законодавством.
Відповідно до п. 2.2 договору строк видачі орендної плати у грошовій формі в період з 01 вересня по 31 грудня кожного року.

Згідно з абз. 3 Розділу "Відповідальність сторін", орендар несе відповідальність за несвоєчасну сплату орендної плати у вигляді пені у розмірі 0,01 відсотка від суми недоїмки за кожний день прострочення.
Згідно п. 3 договору орендар зобов`язаний за несвоєчасну сплату орендної плати сплачувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми недоїмки за кожний день прострочки.
У 2012 році відповідач на виконання Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" та Указу Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" збільшив розмір орендної плати у грошовому виразі до 4,69% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, але зазначених змін до договору оренди вносити відмовився відповідно до п. 2.2. договору, у якому передбачено, що орендна плата коригується без внесення доповнень до договору у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати, а також у разі індексації законодавством грошової оцінки землі.
З 2016 року відповідно до рекомендацій органів державної влади та з метою встановлення конкурентного розміру орендної плати, відповідачем було збільшено плату за користування земельною ділянкою до 5,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а з 2017 року до 6,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Відповідачем за користування земельною ділянкою кадастровий номер 1223286000:02:017:0113 позивачеві нарахована орендна плата за 2012-2017 роки в сумі 47 558,09 грн., з яких: за 2012 рік – 5 884,00 грн., за 2013 рік – 5 884,00 грн., за 2014 рік – 5 884,00 грн., за 2015 рік – 7 349, 64 грн., за 2016 рік – 10 338,37 грн., за 2017 рік – 12 218,08 грн., що підтверджується довідкою виданою відповідачем (а.с. 21).
Нарахування орендної плати було проведено виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка на час нарахування орендної плати становила: станом на 01 січня 2012 року – 125 414,00 грн.; станом на 01 січня 2013 року – 125 414,00 грн.; станом на 01 січня 2014 року – 125 414,00 грн.; станом на 01 січня 2015 року – 156 642,00 грн.; станом на 01 січня 2016 року – 187 970,40 грн.; станом на 01 січня 2017 року – 183 970,40 грн.
Відповідач, починаючи з 2012 року, не виконував свої зобов`язання щодо своєчасної та повної виплати орендної плати. У зв`язку із цим позивач у 2017 році звернулася до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки. 
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року у справі № 183/3599/17 за позовом ОСОБА_1 до ТОА Агрофірма “Олімпекс-Агро” про розірвання договору оренди земельної ділянки розірвано договір оренди земельної ділянки площею 4,8200 га (кадастровий номер 1223286000:02:017:0113), без номеру та дати, зі змінами та доповненнями, викладеними в Додатковій угоді, зареєстрованій 04 травня 2009 року за № 04-09-126-01908, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро”, зареєстрований 28 липня 2004 року у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 04-04-126-00190 (а.с. 22-25).
Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2018 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року залишено без змін (а.с.26-29).
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року у вказаній справі встановлено, що відповідач не своєчасно та не в повному обсязі сплачував орендну плату позивачеві. Так, у 2012 році орендна плата в розмірі 5 001,40 грн. не була виплачена взагалі. У 2013 році відповідач заборгував позивачеві 3 701,40 грн. За 2014 рік заборгованість з орендної плати складає 0,40 грн. За 2015 рік відповідач не виплатив позивачеві нараховані 6 136,95 грн. За 2016 рік заборгованість – 0,38 грн. За 2017 рік заборгованість становить - 9 835,38 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються про розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідач ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро” звернулося до апеляційного суду суду із заявою про застосування строків позовної давності у зазначеній справі, посилаючись на те, що участі під час розгляду справи в суді першої інстанції не приймали та не були сповіщені належним чином про дату та час розгляду справи ( а.с.127).
Згідно ст. 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність – це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). 
Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або пр. о особу, яка його порушила, що визначено частиною 1 статті 261 ЦК України.
При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).
Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України.
Положеннями ч. 5 ст. 261 ЦК України закріплено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
За змістом вказаних норм початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Відповідно до положень ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку, а строк, що визначений місяцями, - у відповідне число останнього місяця строку.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
В матеріалах справи міститься поштове повідомлення про отримання позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі. Між тим, вказані документи були направлені відповідачу на адресу: АДРЕСА_1 , тоді як юридичною адресою товариства є : м. Київ, пр. Перемоги, 121 В.
Отже, ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро” не отримували процесуальних документів по справі, а тому були позбавлені можливості вчасно звернутися до суду першої інстанції із заявою про застосування строків позовної давності.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року, яке набрало законної сили 12 червня 2018 року було розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро”.
Із позовною заявою у даній справі, що переглядається, позивач звернулася до суду 25 липня 2018 року (а.с.1-6).
Таким чином, з урахуванням строку позовної давності, про застосування якого просив відповідач, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за період з 2015 року по 2017 рік у сумі 15972 грн. 71 коп. (заборгованість: за 2015 рік - 6136 грн. 95 коп.; за 2016 рік — 0,38 грн.; за 2017 рік — 9635,38 грн)
На підставі ст. 625 ЦК України позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню, в межах строків позовної давності.
Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: СхД:365:100, де С- сума заборговнаості, Д-кількість днів прострочення.

Сума боргу (грн)	Період прострочення	Кількість днів прострочення	Розмір процентів річних	Загальна сума процентів, грн.	
15972,71	01.01.2015 —31.12.2017	1302	3 %	1275,37	

Таким чином, загальна сума 3% річних складає 1275,37 грн.
Інфляційне збільшення боргу розраховується за формулою С інфл.=С хІІ ср., де С — сума боргу, ІІ ср.-сукупний індекс інфляції.
Сукупний індекс інфляції за період розраховується за формулою: 
ІІ ср. = ІІ1 х ІІ2 ...х ІІХ/100^n, де ІІ1 – індекс інфляції за перший місяць заборгованості; ІІ2 – індекс інфляції за другий місяць заборгованості; ІІХ – індекс інфляції за останній місяць заборгованості; n - кількість місяців заборгованості.
Сума боргу з врахуванням індексу інфляції розраховується за формулою: С заг.= С+ С інфл.
Індекс інфляції у 2015 році становить 143,3 грн.; у 2016 році — 112,4 грн.; у 2017 році — 111,5 грн.

Сума боргу (грн)	Період прострочення	Кількість днів прострочення	Інфляційне збільшення боргу, грн.	Сума боргу з врахуванням індексу інфляції, грн.	
15972.71	01.01.2015 -31.12.2017	1302	2766,19	18738,9	

Отже, індекс інфляції становить 2766,19 грн.
Пунктом 2.2 договору оренди землі встановлено, що строк видачі орендної плати має здійснюватись з 01 вересня по 31 грудня кожного року.
Згідно п. 3 договору орендар зобов`язаний за несвоєчасну сплату орендної плати сплачувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми недоїмки за кожний день прострочення.
Вказані умови договору порушені відповідачем, отже позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення пені є обґрунтованими.
Розрахунок пені здійснюється за формулою: Р=s х р% х Q, де Р-сума пені, s – сума заборгованості, р% - ставка пені у відсотках за день прострочення, Q - кількість днів прострочення.

Сума боргу (грн)	Період прострочення	Розмір облікової ставки НБУ	Розмір подвійної обліковох ставки НБУ в день	Сума пені за період прострочення	
15972.71	01.01.2018-30.06.2018	14,5%	0,079%	2297 грн.	

Отже, з ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро” на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованості з орендної плати у загальному розмірі 15972,71 грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 1275,37 грн., інфляційні втрати у розмірі 2766,19 грн. та пеня у розмірі – 2297 грн.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду від 12 жовтня 2018 року скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Олімпекс-Агро”- задовольнити частково.
Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Олімпекс-Агро” про стягнення заборгованості з орендної плати - скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Олімпекс-Агро” про стягнення заборгованості з орендної плати задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Олімпекс-Агро” на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати у розмірі - 15972 грн. 71 коп., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі - 1275 грн. 37 коп., інфляційні втрати у розмірі - 2766 грн. 19 коп., пеню у розмірі - 2297 грн.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 — відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Олімпекс-Агро” на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді