П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/2914/19-а 
        Головуючий у 1-й інстанції:  Чернюк А.Ю. 
                   Суддя-доповідач:  Франовська К.С. 

22 червня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Франовської К.С. 
суддів:  Кузьменко Л.В.  Совгири Д. І. 
за участю:
секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Управління Служби безпеки України у Вінницькій області  на  рішення   Вінницького окружного адміністративного суду  від  14 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Вінницькій області про  визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Служби безпеки України у Вінницькій області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Управління Служби безпеки України у Вінницькій області, які полягають у неповному нарахуванні та невиплаті йому, як військовослужбовцю належного грошового забезпечення в період з 16 березня 2017 року по теперішній час;
- зобов`язати відповідача з дати прийняття судом рішення, яке набуде законної сили, покласти на позивача виконання окремих завдань, які визначити тимчасовими функціональними обов`язками або тимчасовим виконанням обов`язків за вакантною (невакантною) посадою.
- зобов`язати Управління Служби безпеки України у Вінницькій області з дати прийняття судом рішення, яке набуде законної сили, здійснити з 16 березня 2017 року перерахунок і нарахування та виплатити матеріальне і грошове забезпечення всіх видів за посадою, яку він займав до зарахування в розпорядження, з урахуванням отриманих сум за період з березня 2017 року по липень 2018 року, а також зобов`язати виплачувати йому встановлену суму місячного розміру грошового забезпечення до закриття кримінального провадження № 52017000000000025 стосовно нього або постановлення вироку судом у зазначеному кримінальному провадженні.
          
          Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року позовні вимоги задоволені частково. 

Визнано протиправними дії Управління Служби безпеки України у Вінницькій області, які полягають у неповному нарахуванні та невиплаті військовослужбовцю ОСОБА_1 належного йому матеріального та грошового забезпечення. Зобов`язано Управління Служби безпеки України у Вінницькій області здійснити перерахунок, нарахування та виплату військовослужбовцю ОСОБА_1 матеріального та грошового забезпечення всіх видів за посадою, яку він займав до зарахування у розпорядження, з урахуванням сум, що були виплачені відповідачем у період з березня 2017 року по липень 2018 року. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

          Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, Управління Служби безпеки у Вінницькій області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

          Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що дії відповідача в частині нарахування позивачу грошового забезпечення за час перебування у розпорядженні є законними та обґрунтованими, прийняті за наявності визначених законодавством підстав та у межах компетенції, у зв`язку із чим підстави для визнання їх протиправними, відсутні.          

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначається, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та мотивованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що наведені відповідачем у апеляційній скарзі підстави та обставини для скасування оскаржуваного рішення суду є помилковими, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

          Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи,  позивач з 24.06.1999 року проходить військову службу в Службі безпеки України, що підтверджується довідкою Управління Служби безпеки України у Вінницькій області № 292 від 02.09.2019 року (а.с. 19).
          18 квітня 2014 року між Службою безпеки України та ОСОБА_1 , відповідно до пунктів 9-16 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України укладено контракт про проходження військової служби у Службі безпеки України строком на 5 років (з 18.06.2014 року по 18.06.2019 року) (а.с. 14).
Наказом начальника Управління Служби безпеки України у Вінницькій області № 50-ОС від 16.03.2017 року підполковника ОСОБА_1  з 16.03.2017 року зараховано у розпорядження  начальника Управління за підпунктом "в" пункту 48 (у разі здійснення стосовно військовослужбовця кримінального провадження – до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом) без збереження раніше встановлених надбавок, доплат та преміювання згідно з Інструкцією про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом Служби безпеки України № 35/ДСК від 23.01.2008 року (а.с. 18).
Згідно довідки №53/21-140 нт від 28.10.2019 р. грошове забезпечення ОСОБА_1 на дату виведення в розпорядження  (березень 2-17 р.) складалось з таких виплат :
оклад... 1406,84 грн.
оклад за військовим званням....130,00 грн.
доплата за вислугу років.....461,05 грн.
надбавка за виконання особливо важливих завдань під час  служби....971,31 грн.
надбавка за службу в умовах режимних обмежень....211,02 грн.
військовослужбовцям, які провадять оперативно-розшукову,контррозвідувальну, оперативно-службову діяльність та інформаційне-аналітичне забезпечення органів державної влади.....342,13 грн.
доплата військовослужбовцям оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі.....135,85 грн.
надбавка військовослужбовцям, які безпосередньо займаються виконанням спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки.... 478,98 грн.
премія ....2913,93 грн.
З квітня 2017 року  по грудень 2017 року ОСОБА_1 грошове забезпечення виплачувалось  у складі окладу, окладу за військовим званням, доплати за вислугу років та надбавки за роботу в умовах режимних обмежень.
З січня 2017 по липень 2018 року до складу грошового забезпечення не включена надбавка за роботу в умовах режимних обмежень.
Із серпня 2018 року всі виплати ОСОБА_1 припинені.
          
Не погоджуючись з діями відповідача в частині позбавлення його виплат раніше встановлених надбавок, доплат та премій, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно припинив виплату позивачу належного грошового забезпечення, оскільки в період перебування у розпорядженні за позивачем зберігається право  на збереження розміру матеріального та грошового забезпечення всіх видів, що були встановлені  на момент зарахування його у розпорядження, крім випадків, визначених в абзаці сьомому підпункту 3.2.1 пункту 3.2 глави 3 цієї Інструкції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 27.12.2007 року №1262/2007 затверджено  Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України.

Згідно із п. 1 цього Положення, воно визначає порядок проходження військової служби за контрактом особами офіцерського складу, сержантського і старшинського складу, рядового складу Служби безпеки України, виконання ними військового обов`язку в запасі та особливості проходження військової служби в особливий період.
Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Службі безпеки України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Пунктом 48 Положення №1262/2007 визначено, що зарахування військовослужбовців Служби безпеки України у розпорядження прямих начальників (командирів) допускається :
а) за службовою потребою (після закінчення вищого військового навчального закладу Служби безпеки України, в разі переведення військовослужбовців до нового місця служби) до 1 місяця;
б) у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів до 3 місяців;
в) у разі проведення стосовно військовослужбовця дізнання, досудового слідства або розгляду кримінальної справи судом до закриття справи органом дізнання або досудового слідства чи постановлення вироку судом;
г) після закінчення строку відрядження військовослужбовця до органів виконавчої влади, підприємств і організацій, а також після повернення із довготривалого закордонного службового відрядження до 2 місяців;
д) у разі визнання військовослужбовця військово-лікарською комісією непридатним або обмежено придатним до військової служби на період, необхідний для підготовки матеріалів до звільнення з військової служби;
е) у разі відсутності відомостей про місце перебування військовослужбовця понад один місяць до його повернення в підрозділ (орган, заклад, установу) або до дня виключення його зі списків особового складу Служби безпеки України відповідно до пункту 66 цього Положення.

Після закінчення строку перебування військовослужбовця у розпорядженні прямого начальника (командира), а також у разі відсутності підстав для дальшого перебування в розпорядженні, він призначається на посаду в порядку, встановленому цим Положенням.

Військовослужбовці Служби безпеки України звільняються з посад та зараховуються в розпорядження прямих начальників (командирів) наказами по особовому складу начальників, які мають право призначення на ці посади.

Наказом Служби безпеки України від 14.10.2008 року №772, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.12.2008 року за №1323/16014, затверджено Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України.

Згідно із п.п. 1.2, 1.3  Інструкції застосування вимог Положення до військовослужбовців здійснюється рішеннями начальників, яким надано таке право Положенням і наказами Служби безпеки України. Ці рішення оформляються наказами по особовому складу, які підписуються керівництвом Служби безпеки України або керівниками підрозділів Центрального управління, регіональних органів, органів військової контррозвідки, навчальних, наукових, науково-дослідних та інших закладів, установ Служби безпеки України та Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України. 

Згідно п.4.9 Інструкції №772, зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних начальників (пункт 48 Положення) - це визначення їх тимчасового службово-посадового становища, коли вони проходять військову службу у підпорядкуванні відповідних начальників, але без призначення на конкретні посади. Зарахування у розпорядження відповідних начальників проводиться наказами по особовому складу з обов`язковим визначенням дати початку та закінчення терміну розпорядження та доводиться до відома військовослужбовців, які зараховані в зазначене розпорядження, під особистий підпис їх начальниками в установленому порядку.

На військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні начальника органу, підрозділу, закладу, установи, до призначення на посаду або звільнення з військової служби може покладатися виконання окремих завдань або тимчасове виконання обов`язків за вакантною (невакантною) посадою.

Тобто, вказана норма надає право керівнику відповідного органу (а не обов`язок) покладати на військовослужбовця виконання окремих завдань або тимчасове виконання обов`язків за вакантною (невакантною) посадою у випадках, коли виконання таких обов`язків не завдасть шкоди охоронюваним законом інтересам вказаній установі або іншим особам.

При цьому, надбавки, доплати та премії виплачуються військовослужбовцям Служби безпеки України під час проходження служби за виконання ними конкретних завдань, що визначаються у обсязі покладених обов`язків за посадою.

Зарахування у розпорядження відповідних начальників (із зазначенням їх конкретних посад) проводиться наказами по особовому складу з обов`язковим визначенням дати початку та закінчення терміну розпорядження та доводиться до відома військовослужбовців, які зараховані в зазначене розпорядження, їх начальниками в установленому порядку.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про Службу безпеки України» форми та розміри грошового забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України встановлюються законодавством і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Служби безпеки України якісним складом військовослужбовців, враховувати характер, умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Умови та оплата праці працівників Служби безпеки України визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб№ №1294 від 07.11.2007 (далі - постанова №1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

За змістом пункту 5 постанови №1294 вбачається, що керівникам державних органів надано право у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, установлювати посадові оклади та надбавки, здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення. Порядок та умови виплати такої надбавки визначаються залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних завдань. У разі несвоєчасного або низькоякісного виконання завдань надбавка скасовується або розмір її зменшується.

Відповідно до пункту 3.2.1 Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом Служби безпеки України від 23.01.2008 №35/ДСК (далі - Інструкція №35/ДСК) за військовослужбовцями, зарахованими в розпорядження відповідних начальників або керівників зберігається виплата грошового забезпечення на весь період перебування у розпорядженні за посадами, які вони займали.

Строк перебування військовослужбовців у розпорядженні відповідних начальників або керівників залежно від підстав такого зарахування визначається відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до абзацу 6 пункту 3.2.1 Інструкції №35/ДСК у разі закінчення строків перебування у розпорядженні виплата грошового забезпечення військовослужбовця здійснюється за рішенням Голови Служби безпеки України на підставі мотивованих рапортів начальників або керівників, у розпорядженні яких перебувають військовослужбовці.

Абзацом 7 пункту 3.2.1 цієї Інструкції встановлено, що у випадках, передбачених абзацом 6 цього пункту, виплата додаткових видів грошового забезпечення, передбачених пп. 2.3.3, 2.3.4, 2.3.6-2.3.9, 2.3.12 цієї Інструкції, припиняється.

Відповідно до пункту 3.2.2 Інструкції виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, зазначеним у пункті 3.2.1 цієї Інструкції, здійснюється, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які мають постійних характер, що були встановлені таким військовослужбовцям на момент зарахування їх у розпорядження крім випадків, визначених в абз. 7 пп.3.2.1.

Згідно з пунктом 3.2.3 Інструкції військовослужбовцям, які зараховані в розпорядження відповідних начальників або керівників і на яких відповідним наказом (розпорядженням) по особовому складу покладено тимчасове виконання обов`язків (завдань) за посадами, грошове забезпечення виплачується у порядку та розмірах, визначених цією Інструкцією.

Пунктом 2.3.2 Інструкції №35/ДСК встановлено, що надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби військовослужбовцям СБ України установлюється в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років залежно від виконуваних ними завдань, а саме: за безпосереднє здійснення заходів, пов`язаних з виконанням завдань державної безпеки; за виконання спеціальних завдань, пов`язаних з антитерористичною діяльністю; за службу на посадах слідчих; за безпосереднє розроблення, проведення експертизи проектів нормативно-правових актів, що передбачено положеннями про відповідні структурні підрозділи. Зазначена надбавка для одного військовослужбовця встановлюється за однією з указаних підстав, а її граничний розмір не повинен перевищувати 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років (п. 2.3.2.1) Персональний розмір надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби встановлюється, підвищується, знижується або скасовується наказами Голови СБ України, його заступників, начальників органів, підрозділів, закладів та установ СБ України, за мотивованими рапортами керівників структурних підрозділів, погоджених з відповідним фінансовим підрозділом (п. 2.3.2.2).

Пунктом 2.3.5 Інструкції №35/ДСК визначено, що військовослужбовцям, які провадять оперативно-розшукову, контррозвідувальну, оперативно-службову діяльність та інформаційне-аналітичне забезпечення органів державної влади, виплачується надбавка у розмірі до 50 відсотків посадового окладу (п. 2.3.5.1). Персональний розмір указаної надбавки встановлюється, підвищується, знижується або скасовується наказами Голови СБ України, його заступників, начальників органів, підрозділів, закладів та установ СБ України за мотивованими рапортами керівників структурних підрозділів, погоджених з відповідним фінансовим підрозділом (п.2.3.5.2).

Пунктом 2.3.24 Інструкції №35/ДСК встановлено, що начальники органів, підрозділів, закладів та установ СБ України мають право щомісяця в межах фонду преміювання преміювати військовослужбовців за їх особистий вклад у загальний результат роботи. Виплата премій військовослужбовцям, зменшення її розміру або позбавлення у повному обсязі здійснюється за наказами Голови СБ України, його заступників, начальників органів, підрозділів, закладів та установ СБ України. У мотивованих рапортах про зменшення розмірів премії чи її позбавлення зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

Отже, вказана Інструкція визначає порядок та умови виплати грошового забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України під час перебування у розпорядженні (п.3.2).

Тобто, встановлення, зниження або скасування щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, а також їх персонального розміру за займаною посадою, здійснюється начальниками (керівниками) органів СБУ.

Інструкція 35/ДСК-2008 року втратила чинність згідно з наказом Служби безпеки України від 10.04.2018 № 515/ДСК "Про затвердження Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2018 року за № 512/31964, (далі - наказ № 515/ДСК-2018).

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям СБ України із зазначеної дати врегульовано затвердженою цим наказом Інструкцією про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України (далі - Інструкція № 515/ДСК-2018).

Інструкцією № 515/ДСК-2018 змінено порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, зарахованим у розпорядження відповідних начальників чи командирів.

Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу IV Інструкції № 515/ДСК-2018 за військовослужбовцями, зарахованими у розпорядження відповідних начальників або керівників (крім тих, що зараховані у розпорядження за підставами, передбаченими підпунктом "в" - у випадках, передбачених пунктом 1 глави 4 цього розділу, а також підпунктами "е", "є" та "ж" пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року № 1262), зберігається виплата грошового забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, протягом строків перебування у розпорядженні, передбачених пунктом 48 Положення, а у випадках, коли такі строки не визначені, - протягом шести місяців з дня зарахування у розпорядження.

Також, пунктом 1 глави 4 розділу IV Інструкції 515/ДСК-2018 визначено, що військовослужбовцям, відстороненим від виконання службових повноважень відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", відстороненим від посади відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, або які оголошені в розшук чи до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виплата грошового забезпечення припиняється з дня прийняття стосовно них відповідного рішення на весь час відсторонення від виконання службових повноважень, відсторонення від посади, перебування в розшуку або застосування запобіжного заходу.

У разі зміни запобіжного заходу виплата грошового забезпечення військовослужбовцю здійснюється на підставі відповідної ухвали слідчого судді або суду.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідачем на підставі наказу начальника УСБУ у Вінницькій області №50-ОС від 16.03.2017 року здійснювалась виплата позивачу грошового забезпечення, з часу виведення його у розпорядження без покладення тимчасового виконання обов`язків, до складу якого входили лише складові, які мають постійний характер та не залежать від виконання конкретних обов`язків.

Надбавка за службу в умовах режимних обмежень (п.2.3.3 Інструкції), надбавка військовослужбовцям, які безпосередньо займаються виконанням спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки (п.2.3.8 Інструкції), доплата військовослужбовцям оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі (п.2.3.6 Інструкції) є додатковими видами грошового забезпечення.

Матеріали справи не містять доказів, що позивач, перебуваючи у розпорядженні, здійснював службу в умовах режимних обмежень, безпосередньо займався виконанням спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки, та постійно співробітничав з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі.

При цьому, у судовому засіданні позивач підтвердив той факт, що він, перебуваючи у розпорядженні та після його закінчення, не виконував окремих завдань, які визначені тимчасовими функціональними обов`язками або тимчасового виконання обов`язків за вакантною (невакантною) посадою.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу і на те, що Наказ начальника Управління Служби безпеки України у Вінницькій області № 50-ОС від 16.03.2017 року  в частині визначення складу грошового забезпечення на період перебування у розпорядженні, позивачем у встановленому порядку та строки не оскаржено.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що припинення виплат додаткових видів грошового забезпечення позивачу здійснено на законних підставах та у спосіб передбачений абз.абз.6 та 7 п.3.2.1 Інструкції №35/ДСК, внаслідок реалізації процедури визначеної п.4.10 Інструкції №772 та абз.11 п.48 Положення, які визначають, що після закінчення строку перебування військовослужбовця у розпорядженні, а також у разі відсутності підстав для дальшого перебування в розпорядженні, він призначається на посаду або звільняється в установленому порядку з військової служби.

Аналогічна правова позиція викладена  в ухвалі Верховного Суду від 01.07.2019 у справі № 815/2856/18.

За таких обставин, позовна вимога ОСОБА_1 про зобов`язання УСБУ нарахувати та виплатити надбавку за службу в умовах режимних обмежень (п.2.3.3 Інструкції), надбавку військовослужбовцям, які безпосередньо займаються виконанням спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки (п.2.3.8 Інструкції); доплату військовослужбовцям оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі (п.2.3.6 Інструкції), у розмірах, що були встановлені на дату його зарахування у розпорядження начальника УСБУ у Вінницькій не підлягає задоволенню.
В  частині відмови у позові рішення суду першої інстанції не оскаржено, а тому, з огляду на приписи ст.308 КАС України  його законність та обгрунтованість судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є суттєвими і дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, через що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області задовольнити.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 , -    скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у позові ОСОБА_1 у вказаній частині позовних вимог, - відмовити. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі  24 червня 2020 року.

Головуючий	 	 	Франовська К.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Кузьменко Л.В.    Совгира Д. І.