ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/15132/15                                                                                 Головуючий у 1 інстанції: Арсірій Р.О.
                                                                                Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                    Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Мельничука В.П.
                                                                 Федотова І.В.
За участю секретаря                                Борейка Д.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Гадячгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпрогаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Івано-Франківськгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кременчукгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Мелітопольгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Одесагаз», Публічного акціонерного товариства «Полтавагаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Рівнегаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тесминецягаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Уманьгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Харківгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Харківміськгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Херсонгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Хмельниькгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про скасування наказу в частині, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:
Позивачі - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Гадячгаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпрогаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Івано-Франківськгаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Кременчукгаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Мелітопольгаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Одесагаз», Публічне акціонерне товариство «Полтавагаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Рівнегаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тесминецягаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Уманьгаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Харківгаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Харківміськгаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Херсонгаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» звернулися до суду з позовом до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, в якому просили:
- скасувати Додаток до Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 02.03.2015 р. № 122 «Про затвердження розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат газорозподільних підприємств на 2015 рік" в частині встановлення для ПАТ «Вінницягаз», ПАТ «Волиньгаз», ПАТ «Гадячгаз», ПАТ «Дніпрогаз», ПАТ «Дніпропетровськгаз», ПАТ «Житомиргаз», ПАТ «Закарпатгаз», ПАТ «Запоріжгаз», ПАТ «Івано-Франківськгаз», ПАТ «Київоблгаз», ПАТ «Кіровоградгаз», ПАТ «Кременчукгаз», ПАТ «Криворіжгаз», ПАТ «Львівгаз», ПАТ «Луганськгаз», ПАТ «Мелітопольгаз», ПАТ «Миколаївгаз», ПАТ «Одесагаз», ПАТ «Полтавагаз», ПАТ «Рівнегаз», ПАТ «Сумигаз», ПАТ «Тисменицягаз», ПАТ «Уманьгаз», ПАТ «Харківгаз», ПАТ «Харківміськгаз», ПАТ «Херсонгаз», ПАТ «Хмельницькгаз», ПАТ «Черкасигаз», ПАТ «Чернівцігаз», ПАТ «Чернігівгаз» розміру нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах на 2015 рік;
- зобов`язати Міністерство енергетики та вугільної промисловості України затвердити на 2015 рік розміри нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах ПАТ «Вінницягаз», ПАТ «Волиньгаз», ПАТ «Гадячгаз», ПАТ «Дніпрогаз», ПАТ «Дніпропетровськгаз», ПАТ «Житомиргаз», ПАТ «Закарпатгаз», ПАТ «Запоріжгаз», ПАТ «Івано-Франківськгаз», ПАТ «Київоблгаз», ПАТ «Кіровоградгаз», ПАТ «Кременчукгаз», ПАТ «Криворіжгаз», ПАТ «Львівгаз», ПАТ «Луганськгаз», ПАТ «Мелітопольгаз», ПАТ «Миколаївгаз», ПАТ «Одесагаз», ПАТ «Полтавагаз», ПАТ «Рівнегаз», ПАТ «Сумигаз», ПАТ «Тисменицягаз», ПАТ «Уманьгаз», ПАТ «Харківгаз», ПАТ «Харківміськгаз», ПАТ «Херсонгаз», ПАТ «Хмельницькгаз», ПАТ «Черкасигаз», ПАТ «Чернівцігаз», ПАТ «Чернігівгаз» на підставі Методик визначення питомих втрат та виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 р. № 264, та Методики визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21.10.2003 р. № 595.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2015 року адміністративний позов ПАТ «Вінницягаз», ПАТ «Волиньгаз», ПАТ «Гадячгаз», ПАТ «Дніпрогаз», ПАТ «Дніпропетровськгаз», ПАТ «Житомиргаз», ПАТ «Закарпатгаз», ПАТ «Запоріжгаз», ПАТ «Івано-Франківськгаз», ПАТ «Київоблгаз», ПАТ «Кіровоградгаз», ПАТ «Кременчукгаз», ПАТ «Криворіжгаз», ПАТ «Львівгаз», ПАТ «Луганськгаз», ПАТ «Мелітопольгаз», ПАТ «Миколаївгаз», ПАТ «Одесагаз», ПАТ «Полтавагаз», ПАТ «Рівнегаз», ПАТ «Сумигаз», ПАТ «Тисменицягаз», ПАТ «Уманьгаз», ПАТ «Харківгаз», ПАТ «Харківміськгаз», ПАТ «Херсонгаз», ПАТ «Хмельницькгаз», ПАТ «Черкасигаз», ПАТ «Чернівцігаз», ПАТ «Чернігівгаз» задоволено повністю.
Скасовано Додаток до Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 02.03.2015 № 122 «Про затвердження розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат газорозподільних підприємств на 2015 рік» в частині встановлення для ПАТ «Вінницягаз», ПАТ «Волиньгаз», ПАТ «Гадячгаз», ПАТ «Дніпрогаз», ПАТ «Дніпропетровськгаз», ПАТ «Житомиргаз», ПАТ «Закарпатгаз», ПАТ «Запоріжгаз», ПАТ «Івано-Франківськгаз», ПАТ «Київоблгаз», ПАТ «Кіровоградгаз», ПАТ «Кременчукгаз», ПАТ «Криворіжгаз», ПАТ «Львівгаз», ПАТ «Луганськгаз», ПАТ «Мелітопольгаз», ПАТ «Миколаївгаз», ПАТ «Одесагаз», ПАТ «Полтавагаз», ПАТ «Рівнегаз», ПАТ «Сумигаз», ПАТ «Тисменицягаз», ПАТ «Уманьгаз», ПАТ «Харківгаз», ПАТ «Харківміськгаз», ПАТ «Херсонгаз», ПАТ «Хмельницькгаз», ПАТ «Черкасигаз», ПАТ «Чернівцігаз», ПАТ «Чернігівгаз» розміру нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах на 2015 рік.
Зобов`язано Міністерство енергетики та вугільної промисловості України затвердити на 2015 рік розміри нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах ПАТ «Вінницягаз», ПАТ «Волиньгаз», ПАТ «Гадячгаз», ПАТ «Дніпрогаз», ПАТ «Дніпропетровськгаз», ПАТ «Житомиргаз», ПАТ «Закарпатгаз», ПАТ «Запоріжгаз», ПАТ «Івано-Франківськгаз», ПАТ «Київоблгаз», ПАТ «Кіровоградгаз», ПАТ «Кременчукгаз», ПАТ «Криворіжгаз», ПАТ «Львівгаз», ПАТ «Луганськгаз», ПАТ «Мелітопольгаз», ПАТ «Миколаївгаз», ПАТ «Одесагаз», ПАТ «Полтавагаз», ПАТ «Рівнегаз», ПАТ «Сумигаз», ПАТ «Тисменицягаз», ПАТ «Уманьгаз», ПАТ «Харківгаз», ПАТ «Харківміськгаз», ПАТ «Херсонгаз», ПАТ «Хмельницькгаз», ПАТ «Черкасигаз», ПАТ «Чернівцігаз», ПАТ «Чернігівгаз» на підставі Методик визначення питомих втрат та виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 № 264, та Методики визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21.10.2003 № 595.
Не погодившись з рішенням суду, особа, яка не брала участі у справі Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг звернулася з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що відповідач при реалізації своїх функцій та повноважень бере до уваги дані позивачів, а не затверджує отримані від газорозподільчих підприємств показники. Крім того, апелянт зазначає, що затвердження розмірів нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат на певному рівні відноситься до дискреційних повноважень відповідача.
12 лютого 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Міністерства енергетики та вугільної промисловості України надійшов відзив на апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, яким підтримує апеляційну скаргу.
17 лютого 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Також, 17 лютого 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.
19 лютого 2020 року електронною поштою та 21 лютого 20202 року засобами поштового зв`язку до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
19 лютого 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача Міністерства енергетики та вугільної промисловості України надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання. Однак, доказів поважності причин неможливості забезпечення участі представника відповідача у судовому засіданні  до суду апеляційної інстанції  не надано, у зв`язку із чим, у задоволенні даного клопотання колегією суддів  відмовлено.
19 лютого 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Міністерства енергетики та захисту довкілля України надійшла заява про заміну сторони у справі, у якій просило замінити відповідача - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України на Міністерство енергетики та захисту довкілля України.
Протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року замінено відповідача - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України  на правонаступника Міністерство енергетики та захисту довкілля України.
24 лютого 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
28 лютого 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
24 березня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від особи, яка не брала участі у справі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із запровадженням карантину.
30 березня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Міністерства енергетики та захисту довкілля України надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із запровадженням карантину.
Згідно Довідки ШААС від 01 квітня 2020 року,  відповідно до ст. 30 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення", ст. 11 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", керуючись постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 р. №211, судом відкладено розгляд справи.
24 червня 2020 року електронною поштою до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" надійшли додаткові письмові пояснення по справі.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Міністерством енергетики та вугільної промисловості України прийнято Наказ «Про затвердження розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат газорозподільних підприємств на 2015 рік» № 122 від 02 березня 2015 року.
Зазначеним наказом затверджено розміри нормативних втрат і виробничо- технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах на 2015 рік для газопостачальних та газорозподільних підприємств, в тому числі і для споживачів.
Розміри нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах визначені в Додатку до Наказу для кожного підприємства окремо.
Не погоджуючись із Додатком до вищезазначеного Наказу, позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 382/2011 (далі - Положення № 382/2011, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Міністерство енергетики та вугільної промисловості України (Міненерговугілля України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міненерговугілля України  є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики в електроенергетичному, ядерно-промисловому, вугільно-промисловому, торфодобувному та нафтогазовому комплексах (далі - паливно-енергетичний комплекс).
Приписами пункту 2 Положення № 382/2011 визначено, що Міненерговугілля  України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України.
Підпунктом 14 пункту 4 Положення № 382/2011 встановлено, що Міненерговугілля України відповідно до покладених на нього завдань затверджує перелік нормативних втрат  і виробничо-технологічних витрат нафти, природного газу та газового конденсату під час їх видобутку, підготовки до транспортування і транспортування, порядок  визначення їх розмірів та ведення їх обліку. 
Порядок визначення розмірів нормативних втрат  і  виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах визначено Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «Про визначення розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах» від 23 листопада 2011 № 737 (далі - Наказ №737).
У відповідності до пункту 1.1 Наказу № 737, розрахунок річних обсягів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу на календарний рік розраховується відповідно до Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 N 264, та Методики визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21.10.2003 N 595 (Надалі - Методики).
За приписами п. 1.2 Наказу № 737 газорозподільні підприємства самостійно згідно з методиками розраховують річні обсяги нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу на календарний рік та не пізніше ніж за 2 місяці до початку року подають їх на затвердження до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.
Згідно пункту 1.3 Наказу № 737, на підставі даних, отриманих від газорозподільних підприємств щодо розрахованих річних обсягів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу Міністерство енергетики та вугільної промисловості України впродовж місяця затверджує щодо кожного газорозподільного підприємства обсяги ВТВ на наступний календарний рік.
Пунктом 1.5 Наказу № 737 визначено, що Міністерство енергетики та вугільної промисловості України може не погодити розраховані газорозподільним підприємством річних обсяги нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу, надавши такому підприємству вмотивовану відмову.
Як вбачається з матеріалів справи, Міністерством енергетики та вугільної промисловості України прийнято Наказ «Про затвердження розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат газорозподільних підприємств на 2015 рік» № 122 від 02 березня 2015 року, пунктом 1 якого, затверджено розміри нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах на 2015 рік у обсягах, що додаються.
Розміри нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах позивачів визначені в Додатку до Наказу для кожного підприємства окремо.
Матеріали справи свідчать, що, на виконання пункту 1.2 Наказу №737, позивачами було розраховано річні обсяги нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу на 2015 рік.
Зазначені розрахунки позивачами були надіслані на адресу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, про що свідчать листи: ПАТ «Вінницягаз» від 17 жовтня 2014 року № 06-07-5634, ПАТ «Волиньгаз» від 29 жовтня 2014 року № 2053/12-08, ПАТ «Гадячгаз» від 27 жовтня 2014 року № 2071/1394, ПАТ «Дніпрогаз» від 20 жовтня 2014 року № 7180/7/6-3, від 15 грудня 2014 року № 8531/7/6-3, ПАТ «Дніпропетровськгаз» від 30 жовтня 2014 року №11/4-0096, ПАТ «Житомиргаз» від 17 жовтня 2014 року № 4460/32, ПАТ «Закарпатгаз» від 27 жовтня 2014 року №08/3617, ПАТ «Запоріжгаз» від 14 жовтня 2014 року № 53/8587 та від 14 жовтня 2014 року № 53/8589, ПАТ «Івано- Франківськгаз» від 30 жовтня 2014 року № 02.3-21/2331, ПАТ «Київоблгаз» від 27 жовтня 2014 року № 12- 3820, ПАТ «Кіровоградгаз» від 20 жовтня 2014 року № 04-1/5812, ПАТ «Кременчукгаз» від 20 жовтня 2014 року № 04/3625, ПАТ «Криворіжгаз» від 17 жовтня 2014 року № 43/8173, ПАТ «Луганськгаз» від 31 жовтня 2014 року № 01-02-44/3067/1 та витягом із журналу реєстрації вихідної документації ПАТ «Луганськгаз» за 03 листопада 2014 року, ПАТ «Львівгаз» від 30 жовтня 2014 року №15/1-7745, ПАТ «Мелітопольгаз» від 17 жовтня 2014 року №2075, ПАТ «Миколаївгаз» від 16 жовтня 2014 року №07-01/3638, ПАТ «Одесагаз» від 14 жовтня 2014 року № 345-09, ПАТ «Полтавагаз» від 17 жовтня 2014 року №09/4858, ПАТ «Рівнегаз» від 15 жовтня 2014 року № 04/2776, ПАТ «Сумигаз» від 27 жовтня 2014 року № 03/1317, ПАТ «Тисменицягаз» від 30 жовтня 2014 року № 872, ПАТ «Уманьгаз» від 30 жовтня 2014 року № 2877, ПАТ «Харківгаз» від 10 жовтня 2014 року № 3142, ПАТ «Харківміськгаз» від 21.10.2014 року №18.1/2660, ПАТ «Херсонгаз» від 17 жовтня 2014 року № 141017/09/18, ПАТ «Хмельницькгаз» від 29 жовтня 2014 року № 4341/17, ПАТ «Черкасигаз» від 16 жовтня 2014 року № 2969/08, ПАТ «Чернівцігаз» від 20 жовтня 2014 року № 04.1/3411, ПАТ «Чернігівгаз» від 30 жовтня 2014 року №50/3125.
Отже, колегія суддів зазначає, що позивачами були в повному обсязі та своєчасно виконані пункти 1.1, 1.2 Наказу № 737, а саме, за два місяці до початку 2015 року надіслано розрахунки обсягів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу на 2015 рік.
Доводи апелянта про те, що Міністерство енергетики та вугільної промисловості України при реалізації  своїх функцій та повноважень бере до уваги дані позивачів, а не затверджує отримані від газорозподільчих підприємств показники, колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на наступне.
Міністерство енергетики та вугільної промисловості України наділене правом, відповідно до п. 1.5 Наказу № 737, не погодити розрахованих газорозподільним підприємством річних обсягів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу. У такому випадку, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України зобов`язане надати відповідному газорозподільному підприємству вмотивовану відмову. 
При цьому, підставою для відмови в затвердженні розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах може бути виключно неправильний розрахунок таких обсягів відповідно до Методик, затверджених Міністерством, тобто, недодержання підприємством під час розрахунку Методик, визначених в п. 1.1 Наказу № 737.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази направлення позивачам відмови в затвердженні розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах позивачів на 2015 рік.
Також, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного Наказу не було додержано обов`язку щодо затвердження розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах на наступний календарний рік у році, який йому передує, що є порушенням, в розумінні пункту 1.3. Наказу № 737.
Щодо доводів апелянта про те, що затвердження розмірів нормативних втрат та виробничо технологічних витрат на певному рівні відноситься до дискреційних повноважень відповідача, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду, викладеної  у рішенні від  22 грудня 2018 року у справі №804/1469/17: «  На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким».
Колегія суддів вважає, що у Міністерства енергетики та вугільної промисловості України при затвердженні обсягів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу відсутні дискреційні повноваження, оскільки, у відповідача наявні повноваження або затвердити  обсяги нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу, відповідно до п. 1.3 Наказу №737, або надати вмотивовану відмову, згідно п. 1.5 Наказу №737.
Згідно частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваний Наказ Міністерство енергетики та вугільної промисловості прийняло з перевищенням своїх повноважень, без дотримання процедури його прийняття, та всупереч положенням Наказу № 737, що є регуляторним актом по відношенню до оскаржуваного Наказу.
Крім того, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що прийняття оскаржуваного наказу призвело до необґрунтованого зменшення розмірів річних обсягів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу позивачів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги та скасовано Додаток до Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 02 березня 2015 № 122 «Про затвердження розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат газорозподільних підприємств на 2015 рік" в частині встановлення для позивачів розміру нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах на 2015 рік, а також, зобов`язано Міністерство енергетики та вугільної промисловості України затвердити на 2015 рік розміри нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах позивачів  на підставі Методик від 30 травня 2003 року № 264, та Методики від 21 жовтня 2003 року № 595.
Решта доводів та заперечень апелянтів висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог позивачів та наявність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому, підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.  243, 250, 315, 316, 321,  322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2015 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені  статтями 328-329 КАС України.

 Суддя-доповідач                                                                           Вівдиченко Т.Р.
          
 Судді                                                                                              Мельничук В.П.
                                                                                                  
                                                                                                            Федотов І.В.

Повний текст постанови виготовлено 30.06.2020 року.