13.07.20
33/812/212/20

Справа № 481/403/20
Провадження № 33/812/212/20

ПОСТАНОВА
Іменем України

13 липня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі: 
головуючого – судді Данилової О.О.,
із секретарем – Біляєвою В.М., 
за участю: особи, притягнутої до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Довгополого О.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 на постанову судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 9 червня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нового Бугу, Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення - 10200 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, 
У С Т А Н О В И В:
Постановою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 9 червня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння) з накладенням штрафу у розмірі 10 200 грн. та позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Апелянт посилався на те, що висновки суду ґрунтуються на недостатніх доказах, вважаючи недоведеним факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння та факт керування транспортним засобом. Крім того весь час він знаходився в салоні автомобіля, а тому не міг розуміти пропозицій працівників поліції пройти огляд у медичному закладі. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки йому взагалі не пропонували, до медичного закладу не доставляли, направлення для проходження такого огляду у медичному закладі не надавали, протокол у його присутності не складали. Висновки працівників поліції про його нетверезий стан зроблені з грубим порушенням вимог закону. Тому факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не доведено. Оскільки за принципами, запровадженими Європейським Судом транспортні правопорушення з такою санкцією підпадають під ознаки кримінального правопорушення, то обвинувачення має ґрунтуватись лише на доказах, одержаних законним шляхом та на основі суворого додержання закону.
Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.
 За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).
Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.
Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі – Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення.
Так, відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, одним із складів правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами особами, у тому числі, у стані алкогольного сп`яніння, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння. 
Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція №1452).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).
Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).
Отже, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння лікарем закладу охорони здоров`я є одним з рівноцінних способів огляду, а не наслідком обов`язкової попередньої відмови від проходження такого огляду на місці зупинки або незгоди з результатами огляду на місці.
Пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395) передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Отже, за змістом частини 1 статті 130 КУпАП склад адміністративного порушення, в тому числі, складає сукупність фактів: керування транспортними засобами з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду або на місці зупинки, або у відповідному медичному закладі.
Керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі (рішення ВС/КАС від 20 лютого 2019 року справі № 404/4467/16а).
Вимоги до протоколів про адміністративне правопорушення передбачені статтею 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою МВД України 6 листопада 2015 року №1376 (далі – Інструкція №1376).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №346997 від 25 березня 2020 року, 24 березня о 23 год. 43 хв. у м. Новий Буг по вул. Р.Шухевича громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини роту, нечітка мова, нестійка хода. Від проходження огляду в медичному закладі в установленому порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, що передбачає відповідність за частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с.1).
В протоколі зазначено, що від підпису, пояснень та отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився.
Протокол підписаний особою, яка його складала - поліцейським СРПП№3 Новобузького ВП ГУНП сержантом поліції Снігур В.С. 
У рапорті сержанта поліції ОСОБА_4 зазначено, що 24 березня 2020 року о 23 год. 43 хв. по вул. Р. Шухевича у м. Новий Буг рухався автомобіль марки ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_2 з порушенням правил дорожнього руху, який на вимогу поліцейських зупинився. Водій ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, та від неодноразових пропозицій пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився, що і було зазначено в протоколі (а.с.5).
Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 письмово підтвердили, що 25 березня 2020 року вони були свідками того, що за кермом автомобіля марки ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_2 перебував ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від якого відчувався різкий запах алкоголю з ротової порожнини, незв`язна мова, нестійка хода. У їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у медичному закладі та від ознайомлення та підписання протоколу, а після цього залишив машину на побіг у невідомому напрямку (а.с.3,4).
В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що перебував в автомобілі марки ВАЗ-2107, який знаходився на зупинці, куди його доставив його знайомий. Слухав музику. Перебування у стані алкогольного сп`яніння не заперечував. Відмовився від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, бо не керував автомобілем (а.с.18).
Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , допитані в судовому засіданні 21 травня 2020 року в режимі відео-конференції, підтвердили, що їх на дорозі зупинили працівники поліції для фіксації факту порушення. Вони були свідками того, що водію ВАЗ-2107, який сидів за кермом та від якого відчувався різкий запах алкоголю, пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. На прохання вийти з машини та пройти огляд водій не реагував, закрився в салоні. Далі водій вийшов з машини, зачинив її та пішов у невідомому напрямку. Автомобіль знаходився не на зупинці або парковці, а на проїзній частині дороги ближче до перехрестя доріг (а.с. 38-39). 
До протоколу від 25 березня 2020 року долучено відео-зйомку (відео реєстратор) подій 24-25 березня 2020 року, з якої вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 о 23 год. 44 хв. 24 березня 2020 року знаходиться на узбіччі проїзної частини дороги (а не на зупинці біля магазину, як стверджував водій). 
У автомобіля увімкнені задні габаритні вогні, стопи та лівий поворот. 
Розмову поліцейський проводив з особою, яка перебувала за кермом. Водій з автомобіля не виходив (файл «Гайдук МР4»). 
З відео- зйомки (файл «Гайдук З мр4») вбачається, що працівники поліції в присутності двох сторонніх осіб (свідків) пропонували ОСОБА_1 , який знаходився на водійському сидінні, через відкрите скло пройти медичний огляд на стан сп`яніння, але ОСОБА_1 нічого не відповів, та закрив скло автомобіля.
Ці ж обставини та присутність двох свідків зафіксовані на файлі «Гайдук 1.МР4». З відеоряду вбачається, що двері автомобіля ОСОБА_1 не відкривав, а після того, як поліцейські відійшли від його автомобіля, він вийшов з боку водійського місця та пішов у невідомому напрямку (а.с.6).
Встановлені обставини свідчать про те, що перед початком відео зйомки автомобіль марки ВАЗ 2107 перебував у стані руху, про що свідчить місце зупинки автомобіля (проїзна частина) та увімкнені задні габаритні вогні, стопи та лівий поворот. 
На місці водія автомобіля перебував ОСОБА_1 . 
При цьому сам ОСОБА_1 нічого не пояснював, яка особа доставила автомобіль на це місце (як стверджує порушник), та чому залишила в нетверезому стані в автомобілі на місці водія.
Посилання апелянта на те, що свідки не бачили факт керування ним транспортним засобом, правового значення не мають, оскільки залучення свідків передбачено для підтвердження лише факту відмови від проходження огляду та стан сп`яніння.
Отже, висновки місцевого суду про доведеність факту керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 2107 перед зупинкою його працівниками поліції, підтверджуються достатніми доказами, які містять матеріали справи.
Перебування у той час у стані, який має ознаки  алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не заперечував (а.с.18).
Про факт відмови ОСОБА_1 , хоча і мовчазної, від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі свідчить поведінка порушника, яка не може бути розцінена інакше, як суцільне ігнорування пропозицій працівників поліції пройти огляд у присутності свідків. 
В судовому засіданні місцевого суду 17 квітня 2020 року ОСОБА_1 не заперечував, що йому пропонували пройти огляд, але він відмовився, бо автомобілем не керував (а.с.18).
Ці ж обставини ОСОБА_1 підтвердив і в судовому засіданні апеляційного суду. 
Отже, апеляційний суд вважає доведеним факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у передбаченому законом порядку.
При цьому суд не може погодитись з твердженням апелянта про те, що йому насамперед мали запропонувати пройти огляд на місці зупинки, а також видати направлення до медичного закладу. 
Зі змісту частин 2,3 статті 266 КУпАП та пунктів 6,7 Інструкції №1452 проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння лікарем закладу охорони здоров`я, як зазначалось вище, є одним з рівноцінних способів огляду, а не наслідком обов`язкової відмови від проходження такого огляду на місці зупинки або незгоди з результатами огляду на місці.
До того ж, положення пункту 2.5. Правил, якими на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд, взагалі не передбачають попереднього пропонування огляду на місці зупинки засобу з використанням спеціальних технічних засобів. 
Доставка до закладу охорони здоров`я, про що зазначає апелянт, поза волі порушника законом не передбачена.
Посилання апелянта на необхідність письмового направлення до закладу, на що також посилається апелянт, оцінена судом першої інстанції, а висновки викладені у мотивувальній частині постанови.
Інші доводи апелянта (недоведеність факту алкогольного сп`яніння, нерозуміння пропозицій працівників поліції пройти огляд у медичному закладі) суперечать його показанням в судовому засіданні місцевого суду, про що зазначено вище.
З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним як факт керування ОСОБА_1 24 березня 2020 року транспортним засобом, що підтверджується вищенаведеними доказами, так і факт відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку в присутності двох свідків, що є підставою адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які би спростовували висновки суду першої інстанції та доводили би порушення норм законодавства про адміністративні правопорушення, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , скасування постанови суду та закриття провадження у справі.
Керуючись статями 247, 294 ЦПК, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 9 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                         О.О. Данилова