УХВАЛА

16 вересня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/10652/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Ткач І.В.,

за участю секретаря судового засідання Півень А.Л.,
представників учасників справи:
позивача -Дяковський О.С. - адвокат
відповідача 1 - Малярчук Ю.Б. - адвокат;
відповідача 2 - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» 

на рішення Господарського суду міста Києва
(суддя - Плотницька Н.Б.)
від 07.10.2019 

та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий -  Тарасенко К.В., судді -  Шаптала  Є.Ю., Іоннікова І.А..)
від 13.05.2020

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бастіон-сервіс»
до 1. Акціонерного товариства «Укргазвидобування», 
     2. Приватного підприємства «ВР»
про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1. У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бастіон-сервіс» (надалі - ТОВ «Бастіон-сервіс», позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (надалі - АТ «Укргазвидобування», відповідач 1) та Приватного підприємства «ВР» (надалі - ПП «ВР», відповідач 2), в якому просило визнати недійсним з моменту укладення договір від 28.02.2019 № ЛГВ-199/31-19, укладений між АТ «Укргазвидобування» та ПП «ВР» про надання послуг по лоту № 3 та припинення зобов`язання за ним на майбутнє.

1.2. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Бастіон-сервіс» стверджував, що оспорюваний договір було укладено з порушенням Порядку закупівель товарів, робіт та послуг ПАТ «Укргазвидобування», затвердженого наказом Укргазвидобування від 01.08.2017 № 497, а рішення Тендерного комітету АТ «Укргазвидобування», на підставі якого його було укладено визнано, незаконним та скасовано судовим рішенням, яке набрало законної сили. Також позивач вказував, що АТ «Укргазвидобування» безпідставно відхилило тендерну пропозицію позивача, який запропонував найнижчу ціну. 

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції.

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 у справі № 910/10652/19,  залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2020, позов задоволено повністю. Визнано недійсним з моменту укладення договір від 28.02.2019 № ЛГВ-199/31-19, укладений між АТ «Укргазвидобування» та ПП «ВР» про надання послуг по лоту № 3.

2.2. Приймаючи рішення, господарські суди керуючись частиною 4 статті 75 Госпо-дарського процесуального кодексу України та статтями 203, 215 Цивільного кодексу України дійшли висновків, що оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 24.04.2019 у справі № 910/353/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду міста Києва від 02.07.2019 та постановою об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019, рішення Тендерного комітету АТ «Укргазвидобування», оформлене протоколом відхилення пропозиції учасника допорогової закупівлі № 19П-007 від 21.12.2018 та рішення Тендерного комітету АТ «Укргазвидобування», оформлене протоколом від 26.02.2019 № 19П-007 вибору переможця допорогової закупівлі ПП «ВР» по лоту № 3 визнано незаконними та скасовано, то і договір про надання послуг по лоту № 3 від 28.02.2019 № ЛГВ-199/31-19, укладений за результатами зазначених скасованих рішень між АТ «Укргазвидобування» та ПП «ВР», підлягає визнанню недійсним.

2.3. Крім того, при прийнятті постанови, суд апеляційної інстанції послався на аналогічну правову позицію, що викладена в постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 910/10649/19.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу. Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження. 

3.1. 02.07.2020 АТ «Укргазвидобування» звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 у справі № 910/10652/19, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.  

3.2. Скаржник визначає підставою касаційного оскарження судових рішень неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм статей  215, 216 Цивільного кодексу України, без урахування висновку про застосування цих норм у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 761/22001/15-ц (пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України).

3.3. ТОВ «Бастіон  - Сервіс» подало відзив на касаційну скаргу та письмові пояснення по справі, у яких просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

4.          Позиція Верховного Суду

4.1.          Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частини 1 та 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України).

4.2.          Як вже зазначалось, касаційне провадження у справі відкрито відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

4.3.          Отже, відповідно до положень цих норм касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

4.4.          Щодо визначення подібності правовідносин, Верховний Суд звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

4.5.          Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет). 

4.6.          Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 № 910/17999/16 ; пункт 38 постанови від 25.04.2018 № 925/3/7, пункт 40 постанов від 25.04.2018 № 910/24257/16). Такі ж висновки були викладені і в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі № 910/8956/15 та від 13.09.2017 року по справі № 923/682/16.

4.7.          При цьому, під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц).

4.8.          Проаналізувавши висновок, що викладений у постанові Верховного Суду у справі №761/22001/15-ц, на яку посилався скаржник у касаційній скарзі, суд касаційної інстанції вважає, що він стосується правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у справі, що переглядається, з огляду на таке.

4.9.          Предметом спору у справі №761/22001/15-ц є визнання недійсним договору поруки від 28.11.2014. 

4.10.          Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13.06.2018 при розгляді справи № 761/22001/15-ц (провадження № 61-643св17) дійшов висновку про те, що укладення договору поруки та його виконання поручителем жодним чином не порушує законні права та інтереси Національного банку України, як заставодержателя за договорами застави. Відсутність порушення оспорюваним договором прав та інтересів особи, яка не є його стороною, є підставою для відмови в позові про визнання його недійсним (стаття 215, 216 Цивільного кодексу України). При цьому Верховний Суд у цій постанові зауважив, що вищезазначені норми не передбачають й обов`язкового визначення основним зобов`язанням видів забезпечення його виконання. Зазначення поруки, як виду забезпечення у тексті основного зобов`язання є факультативною умовою, недотримання якої не тягне за собою визнання правочину недійсним. 

4.11.          Натомість у справі, що переглядається, предметом оскарження є договір надання послуг у зв`язку із скасуванням рішень тендерного комітету, на підставі яких він був укладений.

4.12.          Тобто, як предмет позову, так і обставини, що формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, не можна визнати подібними.

4.13.          Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

4.14.          З огляду на те, що аналіз висновків, зроблених у судових рішеннях, що оскаржуються, не свідчить про їх невідповідність висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, і ці висновки не є різними за своїм змістом, а зроблені судами з урахуванням інших фактичних обставин, встановлених судами попередніх інстанцій у кожній справі, які формують зміст правовідносин і зумовили прийняття відповідного рішення, що не дає підстави вважати правовідносини у цих справах подібними, колегія суддів дійшла висновку про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 у справі № 910/10652/19 на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 у справі № 910/10652/19 закрити.

2.  Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                                 І. Кондратова

Судді                                                                                                              Н. Губенко

                                                                                                                       І. Ткач