ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/4192/20	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.і. 	
Провадження № 33/817/333/20 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
за участі адвоката Сампари Н.М., адвоката Кожевнікової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 14 липня 2020 року,- 
ВСТАНОВИЛА:
       Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 14 липня 2020 року 
закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Тернопільського міськрайонного суду від 14 липня 2020 року скасувати, посилаючись на неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та надання невірної оцінки наявним доказам у справі. 
Посилається на неврахування судом першої інстанції доведеного факту порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, а саме те, що він рухався із перевищенням допустимих меж швидкості на вказаній ділянці дороги (80 км/год у населеному пункті), у зв`язку з чим не зміг належним чином контролювати рух транспортного засобу та зупинити його, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Крім цього, водій ОСОБА_2 всупереч ПДР України перевозив в салоні автомобіля 5 осіб, що перевищує дозволену кількість та призвело до надмірного навантаження транспортного засобу та відповідно негативно позначилося на гальмівному шляху.
Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги постанову про закриття кримінального провадження від 24 грудня 2019 року, рапорт працівника поліції Яковець О.В. та не надав вірної оцінки поясненням свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ..
Стверджує, що він не здійснював маневру розвороту у місцях, де він заборонений та його автомобіль із увімкненим світлом фар знаходився за межами дороги, тобто на узбіччі, тому жодних правил дорожнього руху не порушував.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Сампару Н.М., яка підтримала апеляційну скаргу, просить її задовольнити, адвоката Кожевнцкову О.В., яка заперечила апеляційну скаргу ОСОБА_1 , просить рішення суду залишити без змін, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
       Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Вказані вимоги закону при розгляді справи суддею суду першої інстанції дотримано повністю, а висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП зроблений на підставі повного та всебічного дослідження всіх наявних в матеріалах справи доказів.
       Так, за змістом ст.124 КУпАП відповідальність наступає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
       Як вбачається з дослідженого судом першої інстанції протоколу про адміністративне правопорушення від 27.02.2020 р. серії ДПР18 №268043, водій ОСОБА_2 , 10 жовтня 2019 року о 22 год. 00 хв. в м. Тернополі по вул. Гайова керував автомобілем марки «ЗАЗ-110307», номерний знак НОМЕР_1 , та порушив ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів «ЗАЗ-110307», номерний знак НОМЕР_1 , та «ВАЗ-21093», номерний знак НОМЕР_2 , а саме не був достатньо уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху та рухаючись у темну пору доби зі швидкістю не менше 65 км/год у населеному пункті на ділянці дороги, на якій дозволено рух із швидкістю 50 км/год, не урахував дорожні умови, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-21093», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який виїжджав з прилеглої території стоянки ПП «Вест», що по вул. Гайова. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3 (б), 12.1, 12.2, 12.3, 12.4 ПДР України.
       При цьому, згідно з вимогами Правил дорожнього руху:
- п.2.3.б - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.
- п.12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- п.12.2. у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;
- п.12.3. у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
- п.12.4. у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
       Як вбачається з пояснень водія ОСОБА_2 він керував автомобілем та рухався по вул. Гайова, в автомобілі перебувало п`ять осіб, дорога була мокрою із поганим дорожнім покриттям, вибоїни, темна пора доби, а тому рухався із допустимою швидкістю руху. Раптово перед своїм автомобілем побачив світло фар іншого автомобіля, водій якого різко зробив розворот і опинився на його смузі руху. Тоді він застосував екстрене гальмування, проте уникнути зіткнення не вдалося. Вважає, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР України, внаслідок чого і відбулося зіткнення.
       Судом дана вірна оцінка вищевказаним поясненням водія ОСОБА_2 , які є логічними, послідовними та повністю узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами.         
Так, відповідно до пояснень потерпілої ОСОБА_3 , остання вказала, що 10 жовтня 2019 року близько 22 год. 00 хв., коли вона їхала в автомобілі під керуванням ОСОБА_2 , сиділа на передньому сидінні. Водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом із швидкістю приблизно 80 км/год. Побачила, що попереду них на проїжджій частині (на їхній смузі руху) розвертається автомобіль, тоді ОСОБА_2 застосував екстрене гальмування, однак відбулось зіткнення транспортних засобів, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження. 
З показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що вони перебували у салоні автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 , рухалися по вул. Гайовій в сторону центру. З якою швидкістю їхав водій їм не відомо, оскільки сиділи на задньому сидінні. Побачили світло зустрічних фар автомобіля, водій якого робив незрозумілі маневри і через секунду-дві відбулося зіткнення. 
       В суді першої інстанції водій ОСОБА_1 пояснив, що саме внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 відбулося ДТП, оскільки останній рухався із недозволеною швидкістю руху на даній ділянці дороги, бачив його автомобіль, який стояв на обочині із включеним світлом фар, однак, приймаючи до уваги велику швидкість не зміг безпечно зупинити свій автомобіля, об`їхати перешкоду, що стало причиною ДТП.
       Разом з тим, у письмових поясненнях, відібраних безпосередньо після ДТП, водій ОСОБА_1 вказав, що здійснюючи розворот, він зупинився та не побачив автомобіль марки «ЗАЗ-110307», державний номерний знак НОМЕР_1 .
       Крім цього, як вбачається із відеозапису з камери спостереження ПП "Вест", легковий автомобіль, як в подальшому встановлено під керуванням водія ОСОБА_1 , виїжджаючи на вул. Гайову м. Тернополя, здійснював маневр розвороту зліва направо на проїжджій частині, після чого в його передню частину в`їхав транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 , який до зіткнення рухався по вул. Гайовій м.Тернополя справа наліво. 
       Відповідно до висновку експерта №4.6-610/19 від 31 жовтня 2019 року водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.12.4 ПДР України, а саме рухався автомобілем із недозволеною швидкістю руху 57…65 км/год. Проте, дійсна швидкість руху автомобіля «ЗАЗ-110307» складала більшу величину, враховуючи те, що частина кінетичної енергії транспортного засобу була затрачена на залишкові деформації та руйнування елементів автомобіля під час контактування із автомобілем «ВАЗ-21093». 
       При цьому, вказаним висновком встановлено, що зіткнення автомобілів відбулось у поперечному напрямку відносно елементів проїзної частини дороги на смузі автомобіля марки «ЗАЗ-110307», державний номерний знак НОМЕР_1 . Дана обставина та характер пошкоджень автомобілів свідчить про те, що ОСОБА_1 , виїхавши на проїзну частину дороги, здійснював розворот в зустрічному напрямку відносно руху автомобіля «ЗАЗ», при цьому не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу транспортному засобу під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по дорозі, що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди. 
В матеріалах справи наявна план-схема до протоколу огляду місця пригоди від 10.10.2019 року, на якій зафіксовано ділянку дороги, де відбулось ДТП; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів, сліди гальмування, осип скла, сліди ковзання (бокового тертя) коліс.
       Схема підписана водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , при цьому, будь-яких зауважень, заяв чи скарг водії не подавали.
       Окрім цього, судом надана вірна оцінка постанові про закриття кримінального провадження від 24.12.2019 року, оскільки постанова слідчого про закриття кримінального провадження не має приюдиційного значення при вирішенні справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності та суд оцінює її в сукупності з іншими доказами та з врахуванням того, що кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, зокрема, через відсутність в учасників пригоди середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
       Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у діях водія ОСОБА_2 хоча і вбачається порушення вимог пункту 12.4 ПДР України, однак на підставі наявних у матеріалах доказів не можливо встановити наявність причинного зв`язку між порушенням водієм ОСОБА_2 п.12.4 ПДР України та виникненням ДТП, яка відбулася в зв`язку із раптовим виїздом автомобіля «ВАЗ» під керуванням водія ОСОБА_1 на смугу руху, по якій рухався автомобіль ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи. 
Крім цього, за наявних вихідних даних не можливо встановити чи мав водій ОСОБА_2 в даній ситуації технічну і фізичну можливість об`їхати перешкоду, яка виникла перед ним раптово у вигляді автомобіля «ВАЗ-21093» під керуванням водія ОСОБА_1 , який знаходився на смузі руху, по якій рухався водій ОСОБА_2 та чи міг водій ОСОБА_2 зупинити керований ним автомобіль або ж уникнути з ним зіткнення при такій обстановці. 
Щодо тверджень скаржника про наявність вини в діях водія ОСОБА_2 у даному ДТП, то вони нічим не підтверджені та спростовуються матеріалами адміністративної справи. 
Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що судом не взято до уваги постанови про закриття кримінального провадження від 24 грудня 2019 року, рапорта працівника поліції Яковець О.В. та дано неналежну оцінку показанням свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , оскільки суд першої інстанції у відповідності із вимогами ст. 251 КУпАП дослідив усі докази: як кожен окремо, так у їх сукупності, достовірно встановив обставини, що мають значення для справи та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку. 
       Як вбачається з матеріалів справи будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП суду не пред`явлено.
       Згідно з ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
       Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду і були підставами для скасування постанови, апелянтом не наведено, і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив всі наявні докази, які містяться в матеріалах справи, дав їм належну оцінку, а тому відсутні підстави для скасування постанови суду та притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, як про це просить апелянт.
       На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 14 липня 2020 року щодо ОСОБА_2 - без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя