Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року                                                         м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., з участю  ОСОБА_1  який притягується до адміністративної відповідальності та його захисника – адвоката Бовгиря О.П. розглянувши апеляційну скаргу захисника Бовгиря О.П. на постанову Рівненського міського судуРівненської області від 06 березня 2020 року, -

встановив:

Постановою Рівненського міського судуРівненської області від 06 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАПта накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Як вбачається з постанови суду, 09 грудня 2019 року о 21 год. 38 хв. ОСОБА_1 на вул. Лещука в с. Бокійма, Млинівськогоо району, керував транспортним засобом марки «Опель» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер» та у медичному закладі з метою встановлення стану сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду захисник  ОСОБА_1  – адвокат Бовгиря О.П.оскаржив її в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі просить постанову Рівненського міського судуРівненської області від 06 березня 2020 року щодо  ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Свої вимоги мотивує тим, що суд поверхнево розглянув дану справу, не надав належної оцінки доказам, які наявні в матеріалах справи та прийшов до передчасного висновку щодо встановлення його вини, оскільки  ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Бовгиря О.П.. які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2018 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858. 
Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме із змісту направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у ОСОБА_1 виявленні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода (а.с.5). 
Тобто працівники поліції вказали підстави у зв`язку із якими вони вважають,що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак він відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в присутності двох свідків (а.с.5).
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 09.12.2019 року (а.с.2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та від проведення такого огляду в медичному закладі (а.с. 7- 8), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 09.12.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 в присутності двох свідків, підписи яких наявні в даному акті, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с.4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Млинівської ЦРЛ від 09.12.2019 року (а.с.5), зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.12.2019 року (а.с.6).
Дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст. 33, ст.38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
На думку апеляційного суду таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, -

постановив:
Поновити захиснику Христюка О.Ю. – адвокату Бовгирі О.П. строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського судуРівненської області від 06 березня 2020 року.
Постанову Рівненського міського судуРівненської області від 06 березня 2020 року відносно  ОСОБА_1 – залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
       
Суддя Рівненського 
апеляційного суду Сачук В.І.