УХВАЛА

06 серпня 2020 року 
м. Київ

Справа №  915/2096/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Селіваненка В.П., 
розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України")
на рішення господарського суду Миколаївської області від 15.01.2020 та
постанову    Південно-Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2020
за позовом АТ "НАК "Нафтогаз України"
до обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго"
про стягнення 113 507 726,72 грн., 

ВСТАНОВИВ:

30.06.2020 (згідно з поштовими відмітками на конверті) АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 15.01.2020 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2020 у справі №915/2096/19 у частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені у сумі 5 264 298,94 грн. та "інфляційних втрат" у сумі 93 600,12 грн.; прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги АТ "НАК "Нафтогаз України" щодо стягнення пені у сумі 5 264 298,94 грн. та "інфляційних втрат" у сумі 93 600,12 грн. задовольнити. Також скаржник просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати та поновити строк на касаційне оскарження.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що, обґрунтовуючи підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №908/1453/14, від 05.07.2019 у справі №905/600/18, від 04.12.2018 у справі №913/63/18, від 17.07.2018 у справі №904/10242/17. Також скаржник зазначає, що питання зменшення пені та "інфляційних втрат", порядок такого зменшення судами, підстави для зменшення тощо мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики  з аналогічних спорів, також має виняткове значення для учасника справи, оскільки стосується регулювання відносин на ринку природного газу та прямо впливає на фінансовий стан підприємств - учасників даного ринку.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Статтею 290 ГПК України визначено форму і зміст касаційної скарги.

Зокрема, пунктом 6 частини другої статті 290 ГПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено вимоги особи, яка подає скаргу.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що позов у справі № 915/2096/19 подано про стягнення 113 507 726,72 грн.
Рішенням господарського суду Миколаївської області від 15.01.2020 у справі №915/2096/19 (з урахуванням ухвали від 24.01.2020 про виправлення описки): позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України":                 89 448 580 грн. основного боргу; 2 104 519,58 грн. пені; 3 819 399,69 грн. - 3% річних; 9 341 171,86 грн. "інфляційних втрат"; 672 350 грн. судового збору.
Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2020: апеляційну скаргу АТ "НАК "Нафтогаз України" задоволено частково; рішення господарського суду Миколаївської області від 15.01.2020 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені та "інфляційних втрат"; прийнято в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову про стягнення пені та інфляційних втрат; резолютивну частину рішення викладено у редакції, відповідно до якої стягнуто з обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України": 89 448 580 грн. основного боргу; 5 261 298,94 грн. пені; 3 819 399,69 грн. - 3% річних; 9 623 549,03 грн. "інфляційних втрат"; 640 682,31 грн. судового збору; в іншій частині позову відмовлено. 
У прохальній частині касаційної скарги скаржник просить суд скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 15.01.2020 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2020 у справі №915/2096/19 у частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені у сумі 5 264 298,94 грн. та "інфляційних втрат" у сумі 93 600,12 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ "НАК "Нафтогаз України" щодо стягнення пені у сумі 5 264 298,94 грн. та "інфляційних втрат" у сумі 93 600,12 грн. задовольнити.
При цьому зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що сума пені була зменшена судом на 50%, тобто до 5 261 298,94 грн., у той час як у прохальній частині касаційної скарги скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій в частині пені в сумі 5 264 298,94 грн. Таким чином, незрозуміло, чи скаржник не згоден з рішеннями судів попередніх інстанцій в частині пені в сумі 5 264 298,94 грн. або лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягненні пені у сумі 5 261 298,94 грн.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлено: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (за станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Враховуючи, що суд касаційної інстанції позбавлений процесуального права на визначення вимог касаційної скарги за власною ініціативою, Суд дійшов висновку про надання скаржнику можливості подати письмові уточнення вимог касаційної скарги, оскільки це безпосередньо впливає на розрахунок розміру судового збору, який необхідно сплатити за подання скарги у даній справі.

Так, якщо скаржник не погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій в частині відмови у позовних вимогах щодо стягнення 5 261 298,94 грн. пені та 93 600,12 грн. "інфляційних втрат", то за подання касаційної скарги має бути сплачений судовий збір у розмірі 160 646,97 грн. [(5 261 298,94 грн. + 93 600,12 грн.) х1,5% х 200%], а якщо, в залежності від вимог касаційної скарги, - 5 264 298,94 грн. пені та 93 600,12 грн "інфляційних втрат", то за подання касаційної скарги має бути сплачений судовий збір у розмірі 160 736,97 грн. [(5 264 298,94 грн. + 93 600,12 грн.) х 1,5% х 200%].

До касаційної скарги АТ "НАК "Нафтогаз України" додано платіжне доручення від 24.06.2020 № 0000006439, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 160 646,98 грн. Тобто судовий збір сплачений виходячи з частини відмови у  позовних вимогах  (5 261 298,94 грн. пені та 93 600,12 грн. "інфляційних втрат").

При цьому суд звертає увагу скаржника на те, що ним має бути сплачено судовий збір залежно від вимог касаційної скарги.

Таким чином, подана касаційна скарга не відповідає приписам статті 290 ГПК України, яка встановлює вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З урахуванням викладеного касаційна скарга АТ "НАК "Нафтогаз України" у справі №915/2096/19 підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України, із наданням скаржнику строку для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, а саме подання до суду заяви про усунення недоліків даної касаційної скарги, в якій скаржник має надати уточнення прохальної частини касаційної скарги та в залежності від цього доплатити/не доплачувати судовий збір.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу АТ "НАК "Нафтогаз України" на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Миколаївської області від 15.01.2020 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2020 у справі №915/2096/19 залишити без руху.

2. Надати акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю не більше 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                    В. Селіваненко