УХВАЛА 
01 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 509/3795/17
провадження № 51-4671ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 липня 2020 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі потерпіла, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 липня 2020 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте вказані вимоги потерпілою не дотримані, оскільки доводи касаційної скарги фактично стосуються вироку суду першої інстанції і скарга не містить доводів щодо незаконності чи необґрунтованості ухвали апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є зокрема: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК) та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування судового рішення і які, на її думку, були допущені судом при винесенні судового рішення, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Однак потерпіла у касаційній скарзі, вказуючи на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не зазначає, у чому конкретно полягають такі порушення з огляду на положення ст. 412 КПК та які саме з доводів її апеляційної скарги не були розглянуті апеляційним судом і на них не надано відповіді в ухвалі суду.
Згідно з ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на засудженого, який тримається під вартою. 
Проте потерпілою не було дотримано вказаних положень закону, оскільки вона долучила лише дві копії касаційної скарги, що не є достатнім так як учасниками судового провадження, згідно з судовими рішеннями у цьому кримінальному провадженні, окрім потерпілої, ще є представники потерпілої ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , прокурор, захисники ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , та засуджений ОСОБА_5 .
З огляду на те, що касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій                         надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою. 
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

 
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 і встановитип`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                                   ОСОБА_3