УХВАЛА        
 
13 серпня 2020року
м. Київ
 
справа № 461/5267/18
провадження № 61-11823ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М.,                 Кузнєцова В. О.
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 травня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 березня 2020 року в справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ :
 
ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього на свою користь 65 046 грн 07 коп. у рахунок відшкодування заподіяних витрат.
 
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від                 16 березня 2020 року, позов ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» заподіяні витрати 65 046 грн 07 коп. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Суди, задовольняючи позов ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», відповідно до статей 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», виходили з того, що до позивача як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, має до винної особи, відповідальної за завдані збитки.
 
У серпні 2020  ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 травня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 березня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19 липня 2018 року справа за позовом ПрАТ «СК «Арсенал Страхування до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
 
Предметом позову ПрАТ «СК «Арсенал Страхування до ОСОБА_1 є стягнення заборгованості, ціна позову в загальному розмірі становить       65 046 грн 07 коп., яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує                 ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб                                     (2 102 грн ? 100 = 210 200 грн), а тому справа № 461/5267/18 є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.
 
Касаційна скарга не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. 
 
При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Вказівка в резолютивній частині постанови Львівського апеляційного суду від 16 березня 2020 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені в малозначній справі.
 
Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що                        суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).
 
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 травня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 березня 2020 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
Керуючись частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду                        м. Львова від 29 травня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 березня 2020 року в справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
 
Судді:	В. С. Жданова	
 	В. М. Ігнатенко	
 	В. О. Кузнєцов