П  О  С  Т  А  Н  О  В  А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
14 серпня 2019 року	                                                       м. Київ	

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:
 
особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення,  
                                                                                                          - ОСОБА_1 ,
 
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року стосовно
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
     
                                                          В С Т А Н О В И Л А :
 
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
 
           Постановою суду визнано доведеним те, що 09.03.2019 року, о 10 год. 20 хв., в        м. Києві по вул. Заболотного, 28, водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Фольксваген", д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, порушення мови. 
Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 02.04.2019 стосовно нього, обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги тим, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права.
При цьому, як указує ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, а підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване визнання його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Також, на переконання ОСОБА_1 , суд першої інстанції не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.
Так, ОСОБА_1 звертає увагу, що від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, а лише в протоколі висловив свою незгоду з підозрою поліцейського щодо перебування його у стані наркотичного сп?яніння.
Крім того, він не відмовлявся від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, а також у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що, на його переконання, свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.  
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги в повному обсязі, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти наступного висновку.
 
Суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, за доводами, означеними в апеляційній скарзі, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.
 
Згідно положенням ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
 
При цьому, нормою ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
 
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
 
           Дані вимоги закону при розгляді справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання      ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого     ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп?яніння, всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
           Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД            № 178228 від 09.03.2019, цього ж дня, о 10 год. 20 хв., в м. Києві по вул. Заболотного, 28, водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Фольксваген", д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, порушення мови. 
            Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).
 
Зазначений протокол складений уповноваженою особою - поліцейським роти № 4 батальйону №1 полку №1 УПП у м. Києві Департаменту ПП Національної поліції України Сеньком С.В. 
 
Пенчеву Є.В. було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння      ОСОБА_1 власноручно виклав в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що "їхав на автомобілі на футбольну гру, до лікаря не їду тому, що запізнююсь" (а.с. 1).
 
            У цьому ж протоколі наявні підписи свідків-понятих свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що засвідчили правильність викладених у ньому обставин, які, окрім того, в надали письмові пояснення від 09.03.2019 (а.с. 3).
 
В суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 себе винним не визнав.
 
Як пояснив ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції, о 10 год. 20 хв. 09.03.2019 він в м. Києві по вул. Заболотного, 28 керував автомобілем "Фольксваген", д.н.з. НОМЕР_1 , коли, на його погляд, безпідставно був зупинений працівниками поліції, які йому поставили у вину керування транспортним засобом без застосування паска безпеки. 
            Потім йому вказали на начебто наявні у нього ознаки наркотичного сп?яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, а також тремтять руки, які дійсно у нього тремтіли від важкої праці та від переживання.
            На нього психологічно тиснули, оскільки зверталися на "ти", свідків при цьому не було.
            Також запропонували проїхати в медичний заклад, на що він їм відповів, що викличе інший патруль, після чого працівники поліції привели двох свідків, у присутності яких він також вказав, що до медичного закладу з працівниками поліції саме цього патруля не поїде, а поїде з іншими.
            На його- ОСОБА_1 запитання щодо подальших його дій, працівники поліції          його повідомили, що він самостійно може пройти огляд на стан сп?яніння по вул. Визволителів, б. 6, в м. Києві, після чого зможе повернути свої права на                            вул. Ополчення, б. 9.     
            Дійсно він грає у футбол і у час його зупинки запізнювався на гру. 
            Після складання протоколу про адміністративне правопорушення, він поїхав на гру, де розповів своїм товаришам про те, що сталося, після чого поїхав на                        вул. Визволителів, б. 6, де здав аналізи.
 
            Також вказав, що у протоколі про адміністративне правопорушення написано місце роботи - бар "Пірог" з його слів, але насправді він працює у ТОВ "Бухалтєвріка", директору якого і належить автомобіль (а.с. 1). 
 
            За викладеними поясненнями ОСОБА_1 не видно, що на нього чинився будь-який тиск чи що він переживав, а тому у нього тремтіли руки - бо він вказував працівникам поліції відомості на поставлені запитання за своїм розсудом, що ніяк не може свідчити про здійснення на нього тиску чи на написання ним у протоколі про адміністративне правопорушення пояснень, начебто, під диктовку працівників поліції, з огляду і на таке.
 
            Так, згідно даних стенограми оператора служби "102" з заявником, що надійшла з УОАЗОР ГУ НП у м. Києві за № 612/125/12/01-2019 від 27.05.2019, ОСОБА_1 дійсно після пропозиції працівників поліції проти огляд на стан наркотичного сп?яніння, відмовився від такого огляду, вказуючи, що запізнюється на гру, запитував у оператора служби "102" чи правомірно у нього забирають документи і на пропозицію оператора щодо приїзду іншого патруля відповів відмовою (а.с. 47).
 
            Висновок про відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп?яніння у медичному закладі у присутності свідків можна зробити і з переглянутого відеозапису досліджуваних подій, де він вказує, що запізнюється на гру. 
            З даного відеозапису видно звертання працівників поліції до ОСОБА_1 і свідків-понятих, особи яких установлені за посвідченнями водіїв, що відповідає даним пояснень свідків (а.с. 3), - на "Ви", а, крім того, ОСОБА_1 вільно переміщується, спілкується оддаль від місця його зупинки по телефону, що за часом може бути зверненням до оператора служби "102", після чого підходить до автомобіля працівників патрульної поліції, один з яких зачитує йому у присутності понятих зміст протоколу про адміністративне правопорушення, де він і учиняє запис, що запізнюється на гру.
 
            Доводи ОСОБА_1 про те, що він дійсно спізнювався на гру, а тому негайно і не міг поїхати на пропозицію працівниками поліції до медичної установи - не є беззастережними, оскільки, навіть за наявності рапорту арбітра № 4, де заявлено його прізвище (а.с. 7), ОСОБА_1 не зміг в суді апеляційної інстанції пояснити, що йому перешкодило з?явитися на гру завчасно до 10 год. 40 хв., коли його було зупинено працівниками поліції о 10 год. 20 хв., а після складання протоколу, коли ж він все ж таки поїхав на місце, де проводилася гра, за його ж поясненнями, поїхав до медичної установи, де здавав аналізи лише о 13 год. 45 хв. (а.с. 9), тобто більш, ніж через три години після зупинення транспортного засобу під його керуванням працівниками поліції - що за будь-яких обставин, не є підставами, передбаченими ст.ст. 17-19 КУпАП, його звільнення від відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за невиконання ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України. 
 
            Підстав вважати, що працівники поліції порушили вимоги ст. 266 КУпАП - не має.
 
            Не є такою підставою і відсутність в матеріалах справи документу - направлення водія на освідування, процедура якого визначена п. 3 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, п.п. 4, 6 Розділу І та п. 12 Розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я від 09.11.2015 за 1452/735, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1412/27858, які найшли своє відображення і в "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 за № 1395, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015  за № 1408/27853, що не суперечить ст. 266 КУпАП, бо, оскільки ОСОБА_1 відмовився щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, інспектором не складалося відповідне направлення.
 
Не можна погодитися і з доводами ОСОБА_1 в частині того, що судом першої інстанції не був прийнятий до уваги висновок, який наявний в матеріалах провадження, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 10.03.2019 (а.с. 9), оскільки всупереч процедурі проведення такого огляду він здав аналізи більш, ніж через три години після зупинення транспортного засобу під його керуванням, за встановленим законодавством часом - не більше двох годин, а крім того, за будь-яких обставин, висновок до уваги не може бути прийнятий,  оскільки, відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп?яніння, а відмова від проходження такого огляду - є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи дійсно перебував водій в стані сп?яніння чи ні.
 
Отже, за наведеним, слід дійти висновку, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, в їх сукупності, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
 
Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
 
Законом України від 07.07.2016 за № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або за відмову у проходженні огляду для визначення такого стану.
 
А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
 
Порушень норм матеріального або процесуального права, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції, - не встановлено.
 
За підсумками, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
                                                         П О С Т А Н О В И Л А :
 
Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року, якою  ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 

 
Суддя Київського апеляційного суду                                                                   Г.О.Балацька