ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року 
м. Київ

Справа №  905/207/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І.М. (головуючий),  Булгакової І.В., Селіваненка В.П.,
за участю  секретаря судового засідання Ковалівської О.М.,
представників учасників справи:
позивача -  Волько М.М. (наказ від 21.01.2019 №19-к),
відповідача - Лисенко В.О. (довіреність від 17.05.2019 №14-202),
розглянув касаційну скаргу обласного комунального підприємства  "Донецьктеплокомуненерго"
на рішення господарського суду міста Києва від 14.06.2019 та
постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2020
за позовом  обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго"
до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
про визнання договору постачання природного газу поновленим. 

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог та судових рішень зі справи

1. Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" (далі -                           ОКП "Донецьктеплокомуненерго", позивач) звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України", відповідач) про:

- визнання договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (із реквізитами ПАТ   "Донецькоблгаз") № 3673/18-БО-6, укладеного 16.10.2018 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та ОКП "Донецьктеплокомуненерго", поновленим на строк з 01.12.2018 до 30.04.2019 (включно), з урахуванням всіх змін та доповнень, які були чинними до моменту поновлення договору;

- визнання укладеною додаткової угоди № 4 до договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (із реквізитами ПАТ "Донецькоблгаз") № 3673/18-БО-6, укладеного 16.10.2018 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та                                ОКП   "Донецьктеплокомуненерго" на строк з 01.12.2018 до 30.04.2019 (включно), на умовах, що були запропоновані, в редакції позивача.

2. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач безпідставно ухилився від укладення з ним договору на постачання природного газу, тоді як обов`язок укласти такий договір на постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії, що споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які є бюджетними установами/організаціями з 01.12.2018 до 30.04.2019 (включно), встановлений Законом України "Про ринок природного газу" та постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 № 867 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу", а також розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 717-р "Деякі питання опалювального сезону 2018/2019 року".    

3. Відповідно до ухвали господарського суду Донецької області від 29.01.2019 матеріали справи за позовом ОКП "Донецьктеплокомуненерго" передано до господарського суду міста Києва за встановленою підсудністю.       

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови апеляційної інстанції

4. Рішенням господарського суду  міста Києва від 14.06.2019 (суддя         Підченко Ю.О.) у позові відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено розірвання договору на постачання природного газу від 06.11.2018 № ПГ-С/18-011/16. Поряд з цим, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, місцевий господарський суд дійшов висновку, що ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" було діючим постачальником природного газу для позивача на момент звернення останнього до відповідача з проєктом спірної додаткової угоди. 

Також позивачем не надано належних та допустимих доказів (зокрема - первинних документів, на які посилається позивач) на підтвердження відсутності заборгованості позивача перед ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" як постачальником за договором постачання природного газу від 06.11.2018 № ПГ-С/18-011/16 та доказів на підтвердження надання позивачеві підтвердження щодо відсутності такої заборгованості. Таким чином, позивачем не доведено місцевому господарському суду обґрунтованості вимог у частині визнання договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (із реквізитами               ПАТ "Донецькоблгаз") 16.10.2018 №   3673/18-БО-6, укладеного між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та ОКП   "Донецьктеплокомуненерго", поновленим на строк з 01.12.2018 до 30.04.2019 (включно), з урахуванням всіх змін та доповнень, які були чинними до моменту поновлення договору, та не доведено погодження сторонами істотних умов додаткової угоди №4 з урахуванням приписів Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496.

5. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 (колегія суддів у складі: Кравчук Г.А., Яковлєв М.Л., Куксов В.В.)  рішення господарського суду залишено без змін. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. У касаційній скарзі до Верховного Суду ОКП "Донецьктеплокомуненерго", зазначаючи про недотримання судами попередніх інстанцій положень процесуального законодавства та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

7. Так, касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з обґрунтуванням того, в чому полягає порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції після апеляційного перегляду справи апеляційною інстанцією, з урахуванням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України та пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.

8. Позивач зазначає про те, що судові рішення ухвалено без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №910/854/19,  від 22.01.2020 у справі №  905/204/19,  від 13.03.2020 у справі №905/209/19, від 03.03.2020 у справі №   905/208/19.

9. ОКП "Донецьктеплокомуненерго" вважає, що судами попередніх інстанцій було порушено приписи статей 73, 74, 77, 236, 238 ГПК України щодо всебічного повного і об`єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності. Крім того, провадження у цій справі зупинялося в апеляційній інстанції до розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду справи №910/854/19, але суд апеляційної інстанції не взяв до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.02.2020 у справі 910/854/19.

Доводи іншого учасника справи
10. У відзиві на касаційну скаргу, який надійшов до Верховного Суду 17.08.2020, відповідач просить поновити строк для подання відзиву на касаційну скаргу як пропущений з поважних причин. Клопотання мотивоване тим, що відповідач отримав ухвалу Верховного Суду про відкриття касаційного провадження у цій справі лише 12.08.2020, тобто після спливу строку, встановленого судом для подання відзиву. Водночас у відзиві відповідач зазначає, що рішення та постанову у справі прийнято із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому просить залишити зазначені судові рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
11. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає клопотання про поновлення строку на подання відзиву на касаційну скаргу обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі статті 119  ГПК України. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ

12. 16.10.2018 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" як постачальником, та                       ОКП "Донецьктеплокомуненерго" як споживачем укладено Договір №3673/18-БО-6 постачання природного газу, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору (далі - Договір №3673/18-БО-6; т.1, а.с. 20-24).

13. Відповідно до пункту 1.2 зазначеного Договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями. 

14. Згідно з пунктом 12.1 цього Договору останній набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2018 року до 17 жовтня 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

15. У підпункті 1 пункту 11.3 Договору сторони погодили порядок внесення змін до договору, зокрема зазначивши, що усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до цього договору та підписуються уповноваженими представниками сторін.

16. Зміни до договору, викладені не у формі додаткового договору або додаткової угоди про внесення змін до цього договору, не можуть бути застосовані до відносин сторін за цим договором (підпункт 2 пункту 11.3 Договору).

17. Між сторонами справи укладено Додаткову угоду від 26.10.2018 № 1, Додаткову угоду від 29.10.2018 № 2, Додаткову угоду від 12.11.2018  № 3 до Договору постачання природного газу від 16.10.2018 №3673/18-БО-6, якими зокрема, внесено зміни до обсягів природного газу, що підлягав постачанню за договором, та пролонговано строк дії договору (та реалізації природного газу) до 30 листопада 2018 року (включно). Всі додаткові угоди укладені за ініціативою ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (т. 1, а.с. 30, 31, 36).

18. 28.11.2018 листом за вих. № юр/2943 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 № 867  на електронну адресу відповідача позивачем направлено проєкт Додаткової угоди № 4 щодо пролонгації строку дії Договору №3673/18-БО-6 до 30.04.2019 (включно; т.1, а.с. 45-50).

19. Відповідач листом від 05.12.2018 за вих. № 26-7710/1.2-8 повернув проєкт Додаткової угоди № 4 без підписання, посилаючись на те, що НАК "Нафтогаз України" не було постачальником природного газу в жовтні-листопаді 2018 року для ОКП "Донецьктеплокомуненерго"(т.1, а.с. 51-52).

20. 27.12.2018 позивач повторно надіслав відповідачу для підписання доопрацьовану Додаткову угоду № 4 до Договору №3673/18-БО-6 та просив надати номінацію на грудень (т.1, а.с. 57, 58-62).

21. Листом від 29.12.2018 за № 26-8408/1.2-18 відповідач повторно повернув без підписання проєкт Додаткової угоди № 4, посилаючись на відсутність правових підстав для встановлення договірних відносин з позивачем, оскільки підприємству у грудні 2018 року не надавались номінації та постачання природного газу не здійснювалось (т.1, а.с. 59).

22. Спір між сторонами у даній справі виник у зв`язку з наявністю або відсутністю правових підстав для спонукання відповідача до укладення договору на постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями, між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та       ОКП "Донецьктеплокомуненерго" на строк з 01.12.2018 до 30.04.2019 на умовах, запропонованих позивачем, та у зв`язку з відмовою відповідача підписати Додаткову угоду № 4 до Договору постачання природного газу від 16.10.2018 № 3673/18-БО-6, якою продовжується строк дії договору до 30.04.2019 (включно) та яку відповідач, за твердженням позивача, зобов`язаний укласти в силу закону. 

ДЖЕРЕЛА ПРАВА 

23. Господарський кодекс України:

-  відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів (частина перша статті 67);

- господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (частина перша статті 174);  

- укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування (частина третя статті 179); 

24. Закон України "Про ринок природного газу":

- захищені споживачі - побутові споживачі, приєднані до газорозподільної системи, підприємства, установи, організації, що здійснюють надання важливих суспільних послуг та приєднані до газотранспортної або газорозподільної системи, а також виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи (пункт 10 частини першої);

- постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу (пункт 27 частини першої);

- з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства (частина перша статті 11); 

- рішення Кабінету Міністрів України про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу має визначати: 1) загальносуспільний інтерес у процесі функціонування ринку природного газу, для забезпечення якого покладаються спеціальні обов`язки на суб`єктів ринку природного газу; 2) обсяг спеціальних обов`язків; 3) коло суб`єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки; 4) обсяг прав суб`єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, необхідних для виконання таких обов`язків; 5) категорії споживачів, яких стосуються спеціальні обов`язки; 6) територію та строк виконання спеціальних обов`язків; 7) джерела фінансування та порядок визначення компенсації, що надається суб`єктам ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, з урахуванням положення частини сьомої цієї статті (частина четверта статті 11); 

- постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами (частина перша статті 12).

Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 № 867:

- це Положення визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - спеціальні обов`язки), зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації (пункт 1); 

- цим Положенням покладаються такі спеціальні обов`язки: на ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", зокрема, постачати природний газ побутовим споживачам, релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) та державному підприємству України "Міжнародний дитячий центр "Артек", постачання яким у відповідному періоді (місяці постачання) не здійснює інший постачальник (у тому числі інший постачальник із спеціальними обов`язками відповідно до цього Положення), на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням (підпункт 1 пункту 3). 

25. Пункт 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 717-р "Деякі питання опалювального сезону 2018/19 року":

- з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального сезону 2018/19 року: публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України": укласти до 15 жовтня 2018 року договори із суб`єктами господарювання, що здійснюють виробництво теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню та/або виробництва теплової енергії для релігійних організацій; разом з операторами газотранспортних та газорозподільних систем забезпечити протягом опалювального сезону 2018/19 року безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню в необхідних обсягах.

26. Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496:

- постачальник із спеціальними обов`язками - суб`єкт господарювання, на якого відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" Кабінетом Міністрів України покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу певній категорії споживачів та який не має права відмовити таким споживачам в укладенні договору постачання природного газу (пункт 5 розділ І); 

- підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків (пункт 1 розділу ІІ); 

- постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором (пункт 2 розділу ІІ); 

- постачальники із спеціальними обов`язками, на яких в установленому порядку покладений обов`язок постачати природний газ певній категорії споживачів, у тому числі в певних обсягах, не мають права відмовити таким споживачам, об`єкти яких знаходяться на закріпленій території цих постачальників, в укладанні договору постачання природного газу (з урахуванням певних обсягів та цін, якщо вони будуть встановлені для постачальника) за умови дотримання цими споживачами вимог цих Правил та чинного законодавства України (пункт 8 розділу ІІ).  

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

27. Касаційна скарга, з якою Товариство звернулося 26.06.2020, розглядається відповідно до положень ГПК зі змінами, внесеними Законом України 15.01.2020 №   460-IX.

28. Так, касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини першої статті 287 ГПК України, з обґрунтуванням того, в чому полягає порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції після апеляційного перегляду справи апеляційною інстанцією, з урахуванням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України та пункту 1 (щодо визнання договорів поставки природного газу та додаткових угод до них укладеними) частини другої статті 287 ГПК України.

29. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з такого.

30. Суд першої інстанції з урахуванням листа Акціонерного товариства "Укртрансгаз" від 11.12.2018 № 1001ВИХ-Н-18-2627 та недоведеності розірвання договору на постачання природного газу від 06.11.2018 № ПГ-С/18-011/16, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, дійшов висновку, що ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" було діючим постачальником природного газу для позивача на момент звернення останнього до відповідача з проєктом спірної додаткової угоди. 

31. Позивачем, у свою чергу, дана обставина не спростована, а також не надано належних та допустимих доказів (зокрема - первинних документів, на які посилається позивач) на підтвердження відсутності заборгованості позивача перед ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" як постачальником за договором постачання природного газу від 06.11.2018 № ПГ-С/18-011/16 та доказів в обгрунтування надання позивачеві підтвердження щодо відсутності такої заборгованості.

32. Північним апеляційним господарським судом встановлено факт укладання між позивачем та ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" договору на постачання природного газу від 06.11.2018 №ПГ-С/18-011/16. 

33. При цьому позивач вказує на те, що на виконання вказаного договору постачання природного газу від 06.11.2018 №ПГ-С/18-011/16 був підписаний акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2018 на обсяг газу 50, 865 тис.куб.м, отриманий рахунок на оплату від 23.11.2018 № ПГ-С/18-18/11-16/1 на суму 651 074, 04 грн та позивач провів оплату за поставлений природний газ у повному обсязі. Поряд з цим, з посиланням на лист від 14.12.2018 № 3063, позивач вказує на те, що він звернувся до ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" з проханням про підписання додаткової угоди про розірвання вказаного договору.

34. Разом з цим колегія суддів апеляційного господарського суду зазначила про те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження оплати позивачем газу згідно з умовами договору на постачання природного газу від 06.11.2018 №ПГ-С/18-011/16, а також на підтвердження того, що станом на момент звернення позивача до відповідача (листами від 28.11.2018 № юр/2943 та від 27.12.2018 № юр/3181) з пропозиціями про укладення Додаткової угоди №4 до Договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (із реквізитами                  ПАТ "Донецькоблгаз") № 3673/18-БО-6, 16.10.2018 договір на постачання природного газу від 06.11.2018 № ПГ-С/18-011/16 був розірваний, тобто не доведено, що ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" не було діючим постачальником природного газу станом на момент направлення проєкту вказаної Додаткової угоди №4.

35. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного та з недоведеності оплати заборгованості та розірвання договору на постачання природного газу від 06.11.2018 № ПГ-С/18-011/16, виходячи з наявних у матеріалах справи доказів, місцевий господарський суд, з яким погодився апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" був діючим постачальником природного газу для позивача на момент звернення останнього до відповідача з проєктом спірної додаткової угоди.

36. Суди попередніх інстанцій вказали про те, що позивач не навів норми закону, яка б покладала на відповідача безумовний обов`язок укласти спірну Додаткову угоду №4 до Договору постачання природного газу, при цьому матеріали справи не містять доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо укладення спірної додаткової угоди, погодження умов спірної додаткової угоди та досягнення згоди з усіх її істотних умов.

37. Втім, судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до 4.1 Статуту ОКП "Донецьктеплокомуненерго" визначено, що метою діяльності підприємства є виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках), транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії у вигляді пари та гарячої води споживачам, у порядку, встановленому законодавством.

38. На позивача покладено обов`язок безперебійного забезпечення комунальними послугами (теплопостачання та гарячого водопостачання) споживачів, який може бути виконаний за умови постачання природного газу, необхідного для вироблення теплової енергії.

39. Наведені в даній постанові Верховного Суду приписи законодавства визначають, що постачання природного газу відбувається виключно на підставі укладеного договору. У зв`язку з цим укладення договору на постачання природного газу є обов`язковим.

40. Предметом Договору, додаткову угоду № 4 до якого просив визнати укладеною позивач, є постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями.

41. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №717-р "Деякі питання опалювального сезону 2018/19 року" договір на постачання природного газу має охоплювати весь період опалювального сезону 2018/2019, у зв`язку з чим позивачем у спірній додатковій угоді №4 до Договору правомірно визначено строк дії договору до 30 квітня 2019 року.

42. В постановах Верховного Суду (від 11.02.2020 у справі №910/854/19,  від 22.01.2020 у справі №   905/204/19, від 13.03.2020 у справі №905/209/19, від 03.03.2020 у справі №   905/208/19), на які посилається скаржник у своїй касаційній скарзі, міститься висновок про те, що:

- положення статті 117 Конституції України, статті 179 Господарського кодексу України, Закону України "Про ринок природного газу", розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №717-р "Деякі питання опалювального сезону 2018/19 року" та пункту 3 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу укладення такого договору є обов`язковим для відповідача;

- законодавством не встановлено обов`язку ПАТ   "ВК "Укрнафтобуріння" як постачальника природного газу надавати ОКП "Донецьктеплокомуненерго" довідку про відсутність заборгованості за поставлений природний газ або підписувати акт взаєморозрахунків, який може бути підтвердженням відсутності заборгованості за поставлений газ; 

- у постановах від 03.03.2020 № 905/208/19 та від 12.03.2020 №905/209/19 Верховним Судом також не прийнято доводи скаржника про те, що неузгодженість дій між позивачем та ПАТ "ВК Укрнафтобуріння" в частині обміну документами не є підставою для застосування врегулювання спору в судовому порядку, тим більше для визнання укладеною спірної додаткової угоди за відсутності належних для цього правових підстав, оскільки підставою для врегулювання спору в судовому порядку є не неузгодженість дій між позивачем та ПАТ "ВК Укрнафтобуріння", а порушення відповідачем частини третьої статті 179 Господарського кодексу України внаслідок невчинення з його боку дій щодо укладення договору, умови якого є обов`язковими для учасників спірних правовідносин.

43. Судами попередніх інстанцій дані висновки не були враховані, крім того, в матеріалах справи наявний лист від 21.12.2018 №юр/3155, який долучений до відзиву на позовну заяву та якому суди попередніх інстанцій не надали оцінки.

44. Скаржник у своїй касаційній скарзі звертає увагу на те, що провадження у цій справі зупинялося в апеляційній інстанції до розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду справи №910/854/19 за позовом ОКП   "Донецьктеплокомуненерго" до НАК "Нафтогаз України" про визнання договору укладеним. 

45. Втім, ухвалюючи оскаржувану постанову, суд апеляційної інстанції не встановив тих фактичних обставин справи, від яких залежить її правильне вирішення, не дослідив, чим пов`язана справа, що розглядається, зі справою, розгляд до вирішення якої був зупинений, не надав відповідним обставинам належної правової оцінки, не зазначив, чи мають обставини, встановлені рішенням суду в іншій справі, преюдиціальне значення для справи, що розглядається. Тобто оскаржувану постанову прийнято з порушенням вимог частин першої, другої і п`ятої статті 236 ГПК України щодо законності і обґрунтованості судового рішення. 

46. Разом з тим, суд касаційної інстанції в силу положень частини другої статті 300 ГПК України позбавлений права самостійно досліджувати, перевіряти та переоцінювати докази, самостійно встановлювати по-новому фактичні обставини справи, певні факти або їх відсутність.

47. У Касаційного господарського суду з наведених у цій постанові мотивів відсутні й підстави для висновку про правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права. Водночас відповідні порушення не можуть бути усунуті Касаційним господарським судом у силу наведених у цій постанові приписів статті 300 ГПК України. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 

48. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу            ОКП "Донецьктеплокомуненерго" задовольнити частково, оскаржувані судові акти зі справи скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

49. У новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, перевірити зазначені в цій постанові доводи та докази, надати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого вирішити спір відповідно до закону. 

50. За результатами нового розгляду справи має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат зі справи. 

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу обласного комунального підприємства  "Донецьктеплокомуненерго" задовольнити частково.

2.  Рішення   господарського суду міста Києва від 14.06.2019 та постанову   Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 у справі  №  905/207/19 скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк 

Суддя                                                                                                    І. Булгакова

Суддя                                                                                           В. Селіваненко