ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року  
м. Черкаси   
  		
справа № 711/10171/17 провадження № 22-ц/821/1211/20 категорія на ухвалу  		

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Бородійчука В.Г.,
суддів: Василенко Л.І., Нерушак Л.В
секретар: Анкудінов О.І.
учасники справи:
заявник: Приватне підприємство «Агентство «СКЕЛА»;
представник заявника – адвокат Вдовиченко Юрій Васильович; 
зацікавлена особа: ОСОБА_1 
розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 травня 2020 року у справі за заявою адвоката Вдовиченка Юрія Васильовича, який діє в інтересах ПП «Агентство «СКЕЛА» про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно одержаних коштів.

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

18 грудня 2019 року представником ПП «Агентство «СКЕЛА» - адвокатом Вдовиченко Ю.В. було подано заяву в порядку ст. 432 ЦПК України про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно одержаних коштів.
В обґрунтування заяви зазначено, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2019 року, яка вступила в законну силу 11 грудня 2019 року визнано виконавчий лист, який виданий 30 липня 2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси № 711/10171/17 про стягнення з ПП «Агентства «СКЕЛА» на користь ОСОБА_1 компенсації за затримку розрахунку при звільненні за період з 30 жовтня 2013 року по 01 лютого 2018 року в сумі 58 042 грн. з відрахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом, таким, що не підлягає виконанню. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. повернути до Придніпровського районного суду м. Черкаси виконавчий лист, який виданий 30 липня 2019 року на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2019 року у справі № 711/10171/17 про стягнення з ПП «Агентство «СКЕЛА» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 1 200 грн., компенсацію за затримку розрахунку при звільненні за період з 31 жовтня 2013 року по 01 лютого 2018 року в сумі 58 042 грн. з відрахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом.
Однак, за вказаним виконавчим листом у виконавчому провадженні № 59707880 приватний виконавець Чупис Т.П. платіжним дорученням № 59707880/1 від 22 серпня 2019 року стягнула з рахунку ПП «Агентство СКЕЛА» кошти в сумі 30 540 грн., які приватним виконавцем Чупис Т.П. перераховано стягувану ОСОБА_1 .
Посилаючись на ч. 4 ст. 432 ЦПК України заявник просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПП «Агентство «СКЕЛА» безпідставно одержані кошти в розмірі 30 540 грн. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 травня 2020 року заяву адвоката Вдовиченка Ю.В., який діє в інтересах ПП «Агентство «СКЕЛА» про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно одержаних коштів задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПП «Агентство «СКЕЛА» безпідставно одержані кошти в сумі 30 540 грн. за виконавчим листом № 711/10171/17, виданим Придніпровським районним судом м. Черкаси 30 липня 2019 року.

Ухвала суду мотивована тим, що суд, який визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково встановивши, що стягнення за таким виконавчим документом вже відбулося, на вимогу боржника у відповідності до ст. 423 ЦПК України стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.
Оскільки кошти в розмірі 30 540 грн. були перераховані ПП «Агентство СКЕЛА» на рахунок приватного виконавця Чупис Т.П. для перерахування ОСОБА_1 згідно платіжного доручення № 59707880/1 від 22 серпня 2019 року, тому вони підлягають поверненню як безпідставно отримані у відповідності до ст. 432 ЦПК України. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із постановленою ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її до суду апеляційної інстанції.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 травня 2020 року як незаконну та постановлену з неповним з`ясуванням обставин справи.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що при вирішенні питання про повернення безпідставно набутих коштів, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до виписки з особового рахунку ОСОБА_1 він отримав 27 616 грн. 94 коп., згідно виконавчого листа № 711/10171/17, інші кошти не отримував. Суд під час постановлення ухвали безпідставно стягнув більшу суму в розмірі 30 540 грн., не з`ясувавши всіх обставин справи, чим порушив норми процесуального права, а відтак ухвала суду підлягає скасуванню. 

Відзив на апеляційну скаргу 

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника ПП «Агентство «СКЕЛА» - адвоката Вдовиченка Ю.В. зазначено, що доводи апеляційної скарги є необгрунтованими і не дають підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.
Зазначив, що 22 серпня 2019 року приватний виконавець Чупис Т.П. стягнула з рахунку ПП «Агентство «СКЕЛА» кошти в сумі 30 540 грн. за виконавчим листом, який визнано таким, що не підлягає виконанню. 
Тому, задовольняючи заяву про стягнення безпідставно набутих коштів, суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права та у відповідності до ст. 432 ЦПК України стягнув відповідну суму на користь ПП «Агентство «СКЕЛА». 

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2019 року стягнуто з ПП «Агентство «СКЕЛА» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 1 200 грн., компенсацію за затримку розрахунку при звільненні за період з 31 жовтня 2013 року по 01 лютого 2018 року в сумі 58 042 грн. з відрахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом. В іншій частині вимог відмовлено.
Постановою приватного виконавця округу Черкаської області Чупис Т.П. від 02 серпня 2019 року відкрито виконавче провадження № 59707880 з виконання виконавчого листа № 711/10171/17, що виданий 30 липня 2019 року.
За даними платіжного доручення № 59707880/1 від 22 серпня 2019 року ПП «Агентство «СКЕЛА» перерахувало до приватного виконавця Чупис Т.П. кошти в розмірі 30 540 грн. за виконавчим провадженням 59707880/1 від 19 серпня 2019 року. Залишок коштів за вказаним виконавчим листом від 30 липня 2019 року становить 34 710 грн. 59 коп.
ПП «Агентство «СКЕЛА» оскаржило рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2019 року до Черкаського апеляційного суду.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ПП «Агентство «СКЕЛА» залишено без задоволення, рішення придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2019 року без зміни.
За судом рішенням районного суду, 30 липня 2019 року був виданий виконавчий лист про стягнення з ПП «Агентство «СКЕЛА» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в сумі 1 200 грн., компенсації за затримку розрахунку при звільненні за період з 31 жовтня 2013 року по 01 лютого 2018 року в сумі 58 042 грн., з урахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом.
Проте, ПП «Агентство «СКЕЛА» вважало, що виконавчий лист, що виданий 30 липня 2019 року за вказаним судовим рішенням від 05 червня 2019 року, яке не набрала законної сили має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, тому звернулося до суду з відповідною заявою, у відповідності до ч.1 ст. 432 ЦПК України. 
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2019 року заяву ПП «Агентство «СКЕЛА» було задоволено частково.
Визнано виконавчий лист, який виданий 30 липня 2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси № 711/10171/17 про стягнення з ПП «Агентство «СКЕЛА» на користь ОСОБА_1 компенсації за затримку розрахунку при звільненні за період з 31 жовтня 2013 року по 01 лютого 2018 року в сумі 58 042 грн. з відрахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом, таким, що не підлягає виконанню. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. повернути до Придніпровського районного суду м. Черкаси виконавчий лист, який виданий 30 липня 2019 року на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2019 року у справі № 711/10171/17 про стягнення з ПП «Агентство «СКЕЛА» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі 1 200 грн., компенсацію за затримку розрахунку при звільненні за період з 31 жовтня 2013 року по 01 лютого 2018 року в сумі 58 042 грн. з відрахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом. Ухвала суду набрала законної сили 11 грудня 2019 року.
На виконання ухвали суду від 18 листопада 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. від 17 грудня 2019 року виконавче провадження № 59707880 було закінчено, а виконавчий лист № 711/10171/17, що виданий 30 липня 2019 року було повернуто на адресу Придніпровського районного суду м. Черкаси. 

Мотивувальна частина
Позиція Апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши матеріали справи за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).
У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Півень проти України» заява № 56849/00, 29 червня 2004 року, суд дійшов висновку, що відповідно до українського законодавства саме на державній виконавчій службі лежить обов`язок належно, у повному обсязі і без затримок виконувати рішення суду, що передбачає вжиття всіх необхідних заходів, які передбачені законом  і повинні привести до виконання рішення.
Положеннями ч. 1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до ч.1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно ч.1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. 
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 432 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 432 ЦПК України, якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.
При цьому, відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2019 року (а.с. 199-202 Т.1) стягнуто з ПП «Агентство «СКЕЛА» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 1 200 грн., компенсацію за затримку розрахунку при звільненні за період з 31 жовтня 2013 року по 01 лютого 2018 року в сумі 58 042 грн. з відрахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом. В іншій частині вимог відмовлено.
Постановою приватного виконавця округу Черкаської області Чупис Т.П. від 02 серпня 2019 року (а.с. 21 Т.2) відкрито виконавче провадження № 59707880 з виконання виконавчого листа № 711/10171/17, що виданий 30 липня 2019 року.
За даними платіжного доручення № 59707880/1 від 22 серпня 2019 року (а.с. 22 Т.2) ПП «Агентство «СКЕЛА» перерахувало до приватного виконавця Чупис Т.П. кошти в розмірі 30 540 грн. за виконавчим провадженням 59707880/1 від 19 серпня 2019 року. Залишок коштів за вказаним виконавчим листом від 30 липня 2019 року становить 34 710 грн. 59 коп.
ПП «Агентство «СКЕЛА» оскаржило рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2019 року до Черкаського апеляційного суду.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року (а.с. 247-252 Т.1) апеляційну скаргу ПП «Агентство «СКЕЛА» залишено без задоволення, рішення придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2019 року без зміни.
За судовим рішенням районного суду, 30 липня 2019 року був виданий виконавчий лист (а.с. 34 Т.2) про стягнення з ПП «Агентство «СКЕЛА» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в сумі 1 200 грн., компенсації за затримку розрахунку при звільненні за період з 31 жовтня 2013 року по 01 лютого 2018 року в сумі 58 042 грн., з урахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом.
Статтею 273 ЦПК України визначено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Згідно виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси, виданого на підставі рішення від 05 червня 2019 року вбачається, що рішення набрало законної сили 18 липня 2019 року (а.с. 34 Т.2).
Однак, у зв`язку з поновлення ПП «Агентство «СКЕЛА» строку на апеляційне оскарження та прийняттям постанови Черкаським апеляційним судом 10 жовтня 2019 року, фактично рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2019 року вступило в законну силу 10 жовтня 2019 року.
Із вище встановлених обставин, із врахуванням положень ст. 273 ЦПК України вбачається, що виконавчий лист від 31 липня 2019 року виданий помилково на підставі рішення, що не набрало законної сили. 
Дана обставина також встановлена ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2019 року, за наслідками розгляду заяви ПП «Агентство «СКЕЛА» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, яка вступила в законну силу та є чинною на даний час. 
Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
До матеріально-правових відносяться: припинення зобов`язання внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язання переданням відступного, зарахуванням за домовленістю сторін, прощення боргу.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню), у випадку зміни чи скасування рішення у апеляційному чи касаційному порядку, або у зв`язку з нововиявленими обставинами; виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке не підлягає примусовому виконанню; помилкова видача виконавчого листа, якщо після видачі такого листа у справі рішення суду було скасоване; видача виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Крім того, для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, важливим є те, що обставини, факти, з якими пов`язується відсутність обов`язку боржника, виникла вже після винесення судом рішення. В іншому разі через визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відбувається ревізія законності рішення суду, що не передбачено процесуальним законодавством.
Разом з вирішенням питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до ч. 4 ст. 432 ЦПК України якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.
Звертаючись до суду 29 серпня 2019 року з заявою (а.с. 1Т.2) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, ПП «Агентство СКЕЛА» не заявляло вимоги про повернення безпідставно одержавних стягувачем коштів, хоча на момент звернення, 22 серпня 2019 року на рахунок приватного виконавця від ПП «Агентство «СКЕЛА» вже надійшли кошти з часткового виконання рішення суду в розмірі 30 540 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 59707880/1.
При цьому, у зв`язку з відсутністю вимоги боржника, питання про стягнення на його користь безпідставно одержуваного стягувачем за виконавчим документом не вирішувалося районним судом.
Враховуючи, що на момент подачі заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню спір вирішувався в суді апеляційної інстанції, це не позбавляло ПП «Агентство «СКЕЛА» звернутися до суду з окремою заявою про повернення безпідставно одержаних стягувачем коштів за виконавчим документом після розгляду справи в апеляційному суді. 
Мотивуючи свої вимоги щодо стягнення безпідставно набутих стягувачем коштів, ПП «Агентство «СКЕЛА» в своїй заяві від 18 грудня 2019 року (а.с. 39 Т.2) та відзиві на апеляційну скаргу зазначило, що кошти в сумі 30 540 грн. надійшли на рахунок приватного виконавця Чупис Т.П., тому саме таку суму просило повернути у відповідності до вимог ст. 432 ЦПК України.
Обгрунтовуючи свої висновки по стягненню коштів з ОСОБА_2 на користь ПП «Агентство СКЕЛА» в розмірі 30 540 грн. суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що виконавчий документ визнано таким, що не підлягає виконанню і дійсно за таким виконавчим документом вже відбулося часткове стягнення коштів, тому вони підлягають поверненню, як безпідставно одержані у відповідному розмірі із стягувача на користь боржника.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорюючи факту повернення коштів, зазначив, що отримав фактично лише суму в розмірі 27 616 грн. 94 коп., в підтвердження чого надав виписку з свого особового рахунку. Інших коштів не отримував та вважає, що суд не повно з`ясувавши обставини справи та не встановивши розмір коштів, які було отримано ОСОБА_2 стягнув з нього 30 540 грн., що фактично перевищує реальну суму, яку він отримав.
Дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, апеляційний суд вважає, що посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо надміру стягнутих коштів заслуговують на увагу.
З матеріалів справи встановлено, що на виконання ухвали суду від 18 листопада 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. від 17 грудня 2019 року (а.с. 33 Т.2) виконавче провадження № 59707880 було закінчено, а виконавчий лист № 711/10171/17, що виданий 30 липня 2019 року (а.с. 34 Т.2) було повернуто на адресу Придніпровського районного суду м. Черкаси. 
З частини виконавчого листа, які містять відмітки виконавця про виконання рішення суду (а.с. 34 Т.2 зв. сторона) приватним виконавцем Чупис Т.П. зазначено, що виконавче провадження закінчено згідно п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». Стягнуто боргу на суму 27 697 грн. 55 коп. та основну винагороду в розмірі 2 769 грн. 75 коп. Відмітка засвідчена гербовою печаткою приватного виконавця Чупис Т.П., що дає підстави вважати суду апеляційної інстанції достовірність вказаних даних.
Згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2019 року про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню (а.с. 40-42 Т.2), яка вступила в законну силу було встановлено обставину того, що хоча судове рішення від 05 червня 2019 року не містило вказівки на те, що в частині стягнення з ПП «Агентство «СКЕЛА» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в розмірі 1 200 грн. підлягає до застосування норма п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, однак воно в цій частині підлягає до негайного виконання. В судовому засіданні було достовірно встановлено, що судом першої інстанції були вчинені дії, які дають підстави вважати, що судове рішення від 05 червня 2019 року в частині стягнення саме нарахованої, але не виплаченої заробітної плати було звернуто до негайного його виконання, що відповідає процесуальному законодавству. В цій частині (а саме стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 1 200 грн.) ПП «Агентство «СКЕЛА» було відмовлено в задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, а в частині визнання виконавчого листа, який виданий 30 липня 2019 року щодо компенсації за затримку при звільненні за період з 31 жовтня 2013 року по 01 лютого 2018 року в сумі 58 042 грн. з відрахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом визнано таким, що не підлягає виконанню, оскільки визнано, що в цій частині виконавчий лист видано помилково.
Вирішуючи питання про суму безпідставно одержаних коштів, районним судом не було враховано, що розмір фактично повернутих коштів складає суму 27 697 грн. 55 коп., яка є офіційно зазначеною приватним виконавцем у відмітках виконавчого листа. Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 отримано 27 616 грн. 94 коп. є помилковими, оскільки вказуючи таку суму в доводах апеляційної скарги та підтверджуючи їх випискою по своєму рахунку, апелянт допустився помилки, оскільки досліджуючи додану виписку по рахунку, судом апеляційної інстанції було встановлено, що суму 27 616 грн. 94 коп. ОСОБА_1 отримано 29 жовтня 2019 року. Крім цього, 26 листопада 2019 року ОСОБА_1 додатково отримано 80 грн. 61 коп. в рахунок погашення заборгованості на підставі виконавчого листа № 711/10171/17 від 30 липня 2019 року, що підтверджується вищевказаною випискою (а.с. 114). Враховуючи, отримані ОСОБА_1 суми 27 616 грн. 94 та 80 грн. 61 коп., загальна сукупність отриманих коштів складає 27 697 грн. 55 коп., яка співпадає із сумою, що зазначена приватним виконавцем Чупис Т.П. у виконавчому листі. 
Суд першої інстанції дану обставину не врахував та правильно застосувавши норми процесуального законодавства щодо обов`язку повернення ОСОБА_1 безпідставно отриманих коштів внаслідок визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягнув усю суму, яка була перерахована ПП «Агентство «СКЕЛА» на рахунок приватного виконавця в розмірі 30 540 грн.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 ЗУ «Про виконавче провадження» Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що стягується на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. 
Відповідно до 3 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.
Частиною 7 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. 
Разом з тим, процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії визначає Порядок № 787.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.
Таким чином, законодавством встановлено чіткий алгоритм дій щодо повернення таких платежів.
Враховуючи вищевстановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та до зміни ухвали суду першої інстанції в частині визначення розміру стягнутих з ОСОБА_1 на користь ПП «Агентство «СКЕЛА» безпідставно одержаних коштів за виконавчим листом № 711/10171/17, виданим Придніпровським районним судом м. Черкаси 30 липня 2019 року.
Визначаючи розмір коштів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції враховує наступне.
Як встановлено вище, загальна сукупність отриманих коштів ОСОБА_1 складає 27 697 грн. 55 коп., що підтверджено випискою по його особовому рахунку та співпадає із сумою, що зазначена приватним виконавцем Чупис Т.П. у виконавчому листі. 
Апеляційний суд також враховує, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2019 року (а.с. 40-41 Т.2) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції задовольнив заяву ПП «Агентство «СКЕЛА» частково та визнав виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню лише в частині стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні за період з 31 жовтня 2013 року по 01 лютого 2018 року. В частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 1 200 грн., судове рішення було звернуто до негайного виконання і виконавчий лист в цій частині не визнавався судом таким, що не підлягає виконанню.
Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 фактично за часткове виконання рішення суду від 05 червня 2019 року отримав кошти в сумі 27 697 грн. 55 коп., в які входить сума 1 200 грн. стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати (за якою виконавчий лист не визнавався таким, що не підлягає виконанню), тому до стягнення з нього на користь ПП «Агентство «СКЕЛА» підлягає сума 26 497 грн. 55 коп. (27 697 грн. 55 коп. - 1 200 грн.). 
Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, параграф 23).
Враховуючи, вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява адвоката Вдовиченка Ю.В., який діє в інтересах ПП «Агентства «СКЕЛА» підлягає частковому задоволенню і до стягнення з ОСОБА_1 підлягає сума 26 497 грн. 55 коп.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 384, 432 ЦПК України, апеляційний суд, - 

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити частково.
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 травня 2020 року у справі за заявою адвоката Вдовиченка Юрія Васильовича, який діє в інтересах ПП «Агентство «СКЕЛА» про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно одержаних коштів змінити.
Заяву адвоката Вдовиченка Юрія Васильовича, який діє в інтересах ПП «Агентство «СКЕЛА» про стягнення безпідставно одержаних коштів задовольнити частково, зменшивши розмір коштів, визначених районним судом, які стягуються з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Приватного підприємства «Агентство «СКЕЛА» (код ЄДРПОУ 35955437, м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72, 18030) з 30 540 (тридцять тисяч п`ятсот сорок) гривень 00 копійок на 26 497 (двадцять шість тисяч чотириста дев`яносто сім) гривень 55 (п`ятдесят п`ять) копійок. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного  судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.  

Повний текст виготовлено 23 липня 2020 року.

Головуючий                                                        В.Г. Бородійчук

Судді                                                                 Л.І. Василенко

                                                        Л.В. Нерушак