П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/12251/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Шуляк Любов Анатоліївна  
Суддя-доповідач -  Моніч Б.С.   
03 липня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Моніча Б.С. 
суддів:  Капустинського М.М.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа: в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Мельниченко Максим Анатолійович про визнання протиправним та скасування пунктів наказу, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ
В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати пункти 1 і 2 наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 05.12.2019 про порушення дисциплінарного провадження стосовно начальника управління державної експертизи, ринку та оцінки земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та відсторонення позивача від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження.
В обґрунтування позову зазначила, що на момент порушення дисциплінарного провадження (05.12.2019) були відсутні будь-які підстави для цього. Також звертає увагу, що відсторонення від виконання посадових обов`язків можливе лише у випадках, що передбачені законодавством, в даному випадку ст.72 Закону України "Про державну службу", тоді як у оспорювнаному наказі не наведено обставин та підстав для застосування такого заходу.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №873-к від 05.12.2019.
В решті позову відмовлено.
Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп витрат по сплаті судового збору.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судом встановлено, що 11.11.2019 відбулась виробнича нарада Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру за участі керівників головних управлінь Держгеокадастру в областях і м. Києві під головуванням заступника голови Держгеокадастру Краснолуцького О.В., за результатами якої складено протокол від 11.11.2019 (а.с.13-15).
До Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області надійшла скарга директора Житомирської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" Чернишова І.В. від 22.11.2019 №335 (а.с.17-19).
У скарзі директора Житомирської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" ОСОБА_2 від 22.11.2019 №335, крім іншого, вказано, що ДП "Центр ДЗК ЖРФ" було розроблено та подано на обов`язкову державну землевпорядну експертизу в центральний апарат Держгеокадастру України технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель на території Коростенського району загальною площею 1659,3686 га. Після отримання позитивного висновку необхідно було виправити вказані зауваження, а контроль за усуненням було покладено на Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, а саме Управління державної експертизи, ринку та оцінки земель, керівником якого є ОСОБА_1 . Відповідна документація неодноразово подавалась спеціалістами ДЗК на виправлення зауважень до відділу експертизи із сподіванням, що ОСОБА_1 , знаючи про важливість та нагальність виконання робіт з інвентаризації проставить відмітку про виправлення зауважень у якомога коротший термін, однак по даний час відмітка не проставлена. При цьому зауваження вказані в висновку державної землевпорядної експертизи були фактично усунені, про що свідчить селекторна нарада проведена за участю представників центрального апарату Держгеокадстру (а.с.18).
Враховуючи результати виробничої наради та скаргу директора Житомирської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" Головним управлінням Держгеокадастру в Житомирській області 05.12.2019 було винесено наказ №873-к, відповідно до п.1 якого вирішено порушити дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 . Пунктом 2 цього ж наказу було відсторонено ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження (а.с.12).
Вважаючи зазначений наказ (п.1 та п.2) протиправним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги про визнання п.1 оспорюваного наказу не підлягають задоволенню та про наявність підстав для визнання протиправним та скасування п.2 наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №873-к від 05.12.2019, оскільки відповідачем не доведено існування на момент прийняття оспорюваного наказу обставин, передбачених ч.2 ст.72 Закону №889-VIII для прийняття рішення про відсторонення позивача від виконання посадових обов`язків.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині задоволення позовних вимог, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 02.03.2020 року з прийняттям нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що у керівництва Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області були наявні обставини для відсторонення позивачки від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження, так як ОСОБА_1 , як начальник управління державної експертизи, ринку та оцінки земель має доступ до речей та документів, які мають суттєве значення для дисциплінарного провадження, а саме відповідних проектів землеустрою, технічної документації щодо інвентаризації земельних ділянок, так як дисциплінарне провадження відкрито з підстав, які стосуються безпосередньо проведення інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності. Також вказує, що зі сторони ОСОБА_1 могли вчинятися дії для перешкоджання об`єктивному вивченню обставин вчинення дисциплінарного проступку шляхом приховування відповідних документів та документацій із землеустрою та їх підробка.
Скаржник вважає, що рішення про відсторонення позивачки від виконання посадових обов`язків прийнято з урахуванням вимог Закону України "Про державну службу" з урахуванням всіх дійсних обставин справи. 
Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржено, в цій частині рішення суду першої інстанції судом в апеляційному порядку не переглядається.
Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання прийняття рішення про відсторонення позивача від виконання посадових обов`язків.
Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Правовідносини з приводу проходження громадянином публічної служби в органах державної влади унормовані, насамперед, приписами Закону України "Про державну службу".
У цих відносинах органи державної влади, службові та посадові особи органів державної влади у силу ч.2 ст.19 Конституції України повинні діяти відносно громадянина - публічного службовця на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а рішення та діяння цих осіб повинні відповідати критеріям законності за ч. 2 ст. 2 КАС України.
Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіривши оскаржене позивачем рішення, апеляційний суд вважає, що таке не відповідає критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, а представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що рішення відповідача є правомірним, а натомість вказують на те, що таке прийняте відповідачем необґрунтовано, без дотриманням вимог Закону України "Про державну службу" та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, виходячи з наступного.
Статтею 72 Закону України "Про державну службу" урегульовано питання відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків.
Відповідно до частини першої вказаної статті, державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків у разі виявлення порушень, встановлених пунктами 1, 7-10 та 14 частини другої статті 65 цього Закону, за які до нього може бути застосовано дисциплінарне стягнення.
Згідно із частиною другою цієї ж статті, рішення про відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків приймається відповідно керівником державної служби або суб`єктом призначення одночасно з прийняттям рішення про порушення дисциплінарного провадження або під час його здійснення у разі:
- наявності обставин, що дають підстави вважати, що такий державний службовець може знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для дисциплінарного провадження;
- впливу на працівників державного органу та інших осіб, зокрема, здійснення протиправного тиску на підлеглих, погрози звільненням з роботи;
- перешкоджання в інший спосіб об`єктивному вивченню обставин вчинення дисциплінарного проступку.
Згідно з частинами 3-6 статті 72 Закону України "Про державну службу" тривалість відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків не може перевищувати часу дисциплінарного провадження. 
У разі закриття дисциплінарного провадження без притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності йому оплачується у розмірі середньої заробітної плати час відсторонення від виконання посадових обов`язків в установленому порядку.
Під час відсторонення від виконання посадових обов`язків державний службовець зобов`язаний перебувати на робочому місці відповідно до правил внутрішнього службового розпорядку та сприяти здійсненню дисциплінарного провадження.
Відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків у разі вчинення ним корупційного правопорушення здійснюється відповідно до Закону України "Про запобігання корупції".
Тобто, основною умовою для відсторонення від посадових обов`язків є вчинення державним службовцем вчинку, який підпадає під ознаки дисциплінарного проступку, а рішення про застосування чи незастосування такого заходу приймається керівником державної служби або суб`єктом призначення одночасно з прийняттям рішення про порушення дисциплінарного провадження.
Таким чином, відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків можливе лише у разі вчинення порушень, встановлених пунктами 1, 7-10 та 14 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу", а саме: порушення Присяги державного службовця ( п. 1); перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення ( п. 7); невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця ( п. 8); використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб (п.9); подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби (п. 10) та прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення ( п.14).
Як слідує з оскаржуваного наказу, у ньому не зазначено, вчинення якого дисциплінарного проступку стало підставою для відсторонення від виконання посадових обов`язків позивача та не вказано про наявність підстав, передбачених частиною другою статті 72 Закону України "Про державну службу", які давали підстави для відсторонення позивача від виконання посадових обов`язків на час прийняття оскаржуваного наказу.
У відзиві на адміністративний позов та в апеляційній скарзі відповідач вказує, що підставою для відсторонення позивача від виконання посадових обов`язків було: перевищення службових повноважень шляхом надання доручень структурним підрозділам та працівникам ЖРФ ДП "Центр ДЗК", що не є в підпорядкуванні даного державного службовця, зменшення площі проінвентаризованих земель державної власності сільського господарського призначення, гальмування процедури інвентаризації.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дані обставини могли бути встановлені тільки за результатами проведення дисциплінарного провадження, а не на момент його порушення.
Як зазначалось, підставою для винесення наказу були: протокол виробничої наради з керівниками головних управлінь Держгеокадастру від 11.11.2019 під головуванням заступника Голови Держгеокадастру Краснолуцького О.В., скарга директора Житомирської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" Чернишова І.В. від 22.11.2019 №335.
У п. 2 протоколу виробничої наради з керівниками головних управлінь Держгеокадастру від 11.11.2019 доручено, серед інших, Керівнику головного управління Держгеокадастру у Житомирській області взяти під особистий контроль питання щодо прискорення передачі у повному обсязі вихідних даних для проведення робіт з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі, та виконання топографо-геодезичних робіт (а.с.13).
У скарзі директора Житомирської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" ОСОБА_2 від 22.11.2019 №335 вказано, що ДП "Центр ДЗК ЖРФ" було розроблено та подано на обов`язкову державну землевпорядну експертизу в центральний апарат Держгеокадастру України технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель на території Коростенського району загальною площею 1659,3686 га. Після отримання позитивного висновку необхідно було виправити вказані зауваження, а контроль за усуненням було покладено на Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, а саме Управління державної експертизи, ринку та оцінки земель, керівником якого є ОСОБА_1 . Відповідна документація неодноразово подавалась спеціалістами ДЗК на виправлення зауважень до відділу експертизи із сподіванням, що ОСОБА_1 , знаючи про важливість та нагальність виконання робіт з інвентаризації проставить відмітку про виправлення зауважень у якомога коротший термін, однак по даний час відмітка не проставлена. При цьому зауваження вказані в висновку державної землевпорядної експертизи були фактично усунені, про що свідчить селекторна нарада проведена за участю представників центрального апарату Держгеокадстру.
Як встановлено судом, до компетенції Присяжнюк О. ОСОБА_3 не віднесено проставляння відміток про виправлення зауважень. При цьому, вказана технічна документація поверталась до ДП "Центр ДЗК ЖРФ" у зв`язку із не усуненням раніше зазначених зауважень.
Вказане підтверджується листами Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 26.11.2019, адресованими Житомирській регіональній філії ДП "Центр ДЗК", якими було повернуто вищевказану технічну документацію як таку, що не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам з наступних причин: зауваження 1,2,5 не враховані (а.с. 20-22).
Суд першої інстанції правильно зауважив про підписання зазначених листів в.о. начальника М.Мельниченком, який підтвердив наявність підстав для повернення зазначеної документації.
Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що у протоколі виробничої наради з керівниками головних управлінь Держгеокадастру від 11.11.2019 під головуванням заступника Голови Держгеокадастру Краснолуцького О.В. та скарзі директора Житомирської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" Чернишова І.В. від 22.11.2019 №335 не вказано про наявність обставин, вказуючих на необхідність відсторонення позивача від виконання обов`язків.
Не встановлено судом також наявності обставин, які б давали підстави вважати, що позивач може знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для дисциплінарного провадження чи здійснює вплив на працівників державного органу та інших осіб або перешкоджає в інший спосіб об`єктивному вивченню обставин вчинення дисциплінарного проступку.
Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено існування на момент прийняття оспорюваного наказу обставин, передбачених ч. 2 ст. 72 Закону №889-VIII для прийняття рішення про відсторонення позивача від виконання посадових обов`язків, а тому п. 2 наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №873-к від 05.12.2019 є протиправним та підлягає скасуванню.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування не вбачається.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Відповідно до вимог ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  03 липня 2020 року.

Головуючий	 	 	Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Капустинський М.М.    Сапальова Т.В.