ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 р.	Справа № 623/1052/16-а	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Григорова А.М. ,
за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області (головуючий І інстанції Винниченко В.П., м. Ізюм) від 05.05.2020 року по справі № 623/1052/16-а
за позовом ОСОБА_1 
до Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича
про визнання дій, що вчинені суб`єктом владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1 , звернувся до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області із заявою, в якій просив: визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича, яка полягає в умисному не виконанні постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2019 р. по справі № 623/1052/16-а (дата набрання законної сили: 05.06.2019 року) в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради Харківської області; встановити судовий контроль за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2019 р. по справі № 623/1052/16-а в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради Харківської області, шляхом зобов`язання відповідача - Ізюмського міського голову ОСОБА_2  подати у встановлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили; звіт про виконання рішення суду (ст. 382 КАС України).
Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05.05.2020 року по справі № 623/1052/16-а заяву ОСОБА_1 до Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича в порядку ст. 383 КАС України про визнання дій, що вчинені суб`єктом владних повноважень повернуто заявнику.
Заявник не погодився з ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити подану ним заяву, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.
В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити подану заяву.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача  в судовому засіданні, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Повертаючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що заява в порядку статті 383 КАС України подається протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Також суд вказав, що 24.03.2020 р. державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 59862726, а ОСОБА_3 Ю.О ОСОБА_4 звернувся з заявою до суду 04.05.2020 року. Тому суд першої інстанції вважав, що заявником пропущено 10-денний строк звернення до суду з заявою у порядку ст. 383 КАС України.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10.12.2018р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Ізюмського міського голови Марченко Валерія Віталійовича № 352 від 20 травня 2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради". Позовні вимоги в частині скасування розпорядження Ізюмського міського голови № 243 від 11 квітня 2016 року "Про створення тимчасової комісії для проведення службового розслідування"; розпорядження Ізюмського міського голови № 244 від 11 квітня 2016 року "Про створення тимчасової комісії для проведення службового розслідування"; розпорядження Ізюмського міського голови № 245 від 11 квітня 2016 року "Про створення тимчасової комісії для проведення службового розслідування"; розпорядження Ізюмського міського голови № 264 від 18 квітня 2016 року "Про створення тимчасової комісії для проведення службового розслідування"; розпорядження Ізюмського міського голови № 274 від 21 квітня 2016 року "Про створення тимчасової комісії для проведення службового розслідування"; розпорядження Ізюмського міського голови № 298 від 28 квітня 2016 року "Про створення тимчасової комісії для проведення службового розслідування"; розпорядження Ізюмського міського голови № 291 від 26 квітня 2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради" залишено без розгляду в зв`язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду. Провадження в частині позовних вимог щодо стягнення з Ізюмської міської ради Харківської області вартості лікування в розмірі 21 003 грн. 33 коп. - закрито. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.   
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2019 р. рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10.12.2018 року по справі № 623/1052/16-а скасовано в частині відмови в задоволенні позову, щодо: скасування розпорядження Ізюмського міського голови № 333 від 16 травня 2016 року “Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради”; скасування розпорядження Ізюмського міського голови № 368 від 25 травня 2016 року “Про звільнення начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради”; поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради Харківської області; стягнення з Ізюмської міської ради Харківської області заробітної плати за час вимушеного прогулу.
В цій частині прийнято нове рішення, яким позов задоволено: скасовано розпорядження Ізюмського міського голови № 333 від 16.05.2016 р. “Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради”; скасовано розпорядження Ізюмського міського голови № 368 від 25.05.2016 р. “Про звільнення начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради”; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради Харківської області; стягнуто з Ізюмської міської ради Харківської області заробітну плату за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1 в розмірі 200506,32 грн.
Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10.12.2018р. по справі № 623/1052/16-а скасовано в частині закриття провадження по справі щодо стягнення з Ізюмської міської ради Харківської області вартість лікування, обстеження, ліків та інших процедур та в частині залишення позову без розгляду. В цій частині справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В іншій частині рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10.12.2018р. по справі № 623/1052/16-а залишено без змін.
В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 послався на те, що 08.08.2019 р. він отримав виконавчий лист згідно якого суд вирішив поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради Харківської області, 20.08.2019 р. стягувач надав до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області заяву, згідно якої просив: відповідно до ст.ст. 19, 24 Закону України «Про виконавче провадження» відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа по справі № 623/1052/16-а виданим Ізюмським міськрайонним судом Харківської області 08.08.2019 р.
У зв`язку з цим, 23.08.2019 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59862726, в якій замість боржника - Ізюмського міського голови Марченка В.В., помилково вказано - Ізюмська міська рада, а тому 30 08.2019 р. стягувач надав до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області заяву, згідно якої просив змінити боржника в виконавчому провадженні ВП № 59862726 від 23.08.2019 року.
На підставі цього, 04.09.2019 р. старшим державним виконавцем Мельник Т.О. винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних в виконавчому провадженні ВП № 59862726 в якій замість назви - Ізюмська міська рада, зазначено - Ізюмський міський голова Марченко Валерій Віталійович.
В обґрунтування умисного не виконання суб`єктом владних повноважень - Ізюмським міським головою Марченком В.В. виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2019 р. по справі № 623/1052/16-а та про його неправомірні дії і порушенням прав позивача, заявник вказав, що 21.02.2020 р. державним виконавцем Пікула В.Ю. винесено постанову про накладання штрафу по виконавчому провадженні ВП № 59862726 у розмірі 3400 грн., 10.03.2020 р. державним виконавцем Пікула В.Ю. винесено постанову про накладання штрафу по виконавчому провадженні ВП № 59862726 у розмірі 6800 грн.
Також заявник вказав, що 24.03.2020 р. державним виконавцем Пікула В.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 59862726. Зазначив, що до цього часу постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2019 р. по справі № 623/1052/16-а в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради Харківської області не виконана, а тому він звернувся до суду першої інстанції із вищевказаною заявою в порядку ст. ст. 382, 383 КАС України.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. 
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.
Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.
Суддя за клопотанням органу чи посадової особи, відповідальних за виконання рішення, на підставі відповідних доказів зменшує розмір штрафу, який стягується на користь Державного бюджету України за невиконання або неналежне виконання рішення, на суму штрафу, який було накладено за ці самі дії державним виконавцем відповідно до законодавства про виконавче провадження.
Ухвала суду про накладення штрафу, що набрала законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби. З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.
Сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.
Положеннями ст. 383 КАС України, зокрема, визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду. У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
Судовим розглядом встановлено, єдиною підставою для повернення заяви позивачу слугував висновок суду першої інстанції про те, що 24.03.2020 р. державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 59862726, а ОСОБА_3 Ю ОСОБА_5 звернувся з заявою до суду 04.05.2020 року, на підставі чого, суд першої інстанції вважав, що заявником пропущено 10-денний строк звернення до суду з заявою у порядку ст. 383 КАС України.
Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції передчасним, оскільки приписами ч. 4 ст. 383 КАС України визначено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду. Посилання суду першої інстанції на те, що 24.03.2020 р. державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 59862726 і звернення позивача із заявою в порядку ст. 383 КАС України 04.05.2020 р. не є свідченням пропуску десятиденного строку на подання такої заяви, оскільки початок перебігу цього строку пов`язується з днем, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В матеріалах справи відсутні докази того, що існування постанови про закінчення виконавчого провадження позивач знав чи міг знати у день її винесення і при вирішення спірного питання судом першої інстанції не з`ясовувалася обставина щодо дати, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, а тому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України є помилковим.
Крім того, колегія суддів зазначає, що подана позивачем заява стосувалася також і питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах (ст. 382 КАС України), але в ухвалі суду першої інстанції взагалі не наведено жодних обґрунтувань щодо змісту заяви позивача в цій частині.
Оскільки судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для повернення заяви ОСОБА_1 , ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду заяви.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05.05.2020 року по справі № 623/1052/16-а – задовольнити.
Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05.05.2020 року по справі № 623/1052/16-а – скасувати.
Справу № 623/1052/16-а направити до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    А.М. Григоров   	

Повний текст постанови складено  30.06.2020 року