П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року
м. Рівне

Справа № 569/249/18
Провадження № 22-ц/4815/468/20

Головуючий у Рівненському міському суді 
Рівненської області: суддя Тимощук О.Я.
Рішення суду першої інстанції ухвалено:
о 09 год. 45 хв. 24.05.2018
Повний текст складено: 29.05.2018

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: суддя Хилевич С.В. 
судді: Боймиструк С.В., Шимків С.С.
секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 ;
відповідач: Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал";

представники сторін: 
позивача – Деркач Тарас Анатолійович, адвокат Курганська Олена Вікторівна;
відповідача – ОСОБА_2 ;

за участі: ОСОБА_1 та представників сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 травня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" про визнання незаконними і скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, зміну формулювання причин звільнення та зобов`язання внести зміни у трудову книжку, стягнення вихідної допомоги, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із затримкою термінів виплати і середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки,

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (далі – ОВКП "Рівнеоблводоканал"), остаточно сформульовані вимоги до якого викладено таким чином: про зміну формулювання звільнення з роботи через порушення роботодавцем трудового законодавства на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, зобов`язання внести зміни у трудову книжку, стягнення вихідної допомоги, стягнення компенсації у зв`язку із затримкою термінів виплати заробітної плати з травня 2014 року по листопад 2017 року, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання незаконними і скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Мотивуючи вимоги, позивач вказувала про те, що вона працювала у роботодавця з червня 2005 року. Однак після поновлення на роботі згідно з рішенням суду у жовтні 2016 року відношення до неї змінилося. Її було переведено на нижчу посаду і на робоче місце, яке знаходилося в іншому населеному пункті.
З огляду на порушення строків виплати заробітної плати та ненарахування компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків виплати 01 грудня 2017 року вона подала заяву про звільнення з роботи за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України з 04 грудня 2017 року, виплату вихідної допомоги у розміри тримісячного заробітку та компенсації втрати частини заробітної плати. 
Між тим, відповідач відмовив у розірванні трудових відносин відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України, а тому з 05 грудня 2017 року позивач припинила відвідувати роботу. З оспорюваними наказами про притягнення до дисциплінарної відповідальності №377 від 17 листопада 2017 року і №394 від 04 грудня 2017 року її ознайомлено 04 грудня 2017 року. При цьому відповідач не відібрав у неї пояснення перед накладенням стягнень, хоча вважає, що жодних порушень трудової дисципліни вона не скоювала.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 травня 2018 року позов задоволено повністю.
Визнано незаконними і скасовано накази ОВКП "Рівнеоблводоканал" про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності №377 від 17 листопада 2017 року і №394 від 04 грудня 2017 року.
Змінено формулювання звільнення з роботи позивача та визнано її звільненою з посади начальника Абонентського відділу служби обліку і реалізації води Рівненського району ОВКП "Рівнеоблводоканал" 04 грудня 2017 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку із порушенням роботодавцем трудового законодавства та зобов`язано ОВКП "Рівнеоблводоканал" внести відповідні зміни у її трудову книжку, а саме в запис 16, вказавши правову підставу звільнення – ч. 3 ст. 38 КЗпП України.
Стягнуто з ОВКП "Рівнеоблводоканал" на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі 27 978, 81 гривень, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із затримкою термінів її виплати за період з травня 2014 року по листопад 2017 року в розмірі 5 401, 84 гривні.
Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки в розмірі 19 520, 10 гривень.
Стягнуто із ОВКП "Рівнеоблводоканал" на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 409, 60 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 гривень. 
       У поданій апеляційній скарзі відповідач покликається на незаконність і необґрунтованість рішення суду, що полягало у неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права, які призвели до хибного вирішення справи. 
На її обґрунтування зазначалося про помилковість і передчасність висновків суду про те, що відповідачем порушувалися строки виплати заробітної плати позивачу. Так, порушень трудового законодавства щодо ОСОБА_1 допущено не було, як не було і порушень строків виплати заробітної плати. Навпаки наполягав, що позивач не виконувала робіт, передбачених посадовою інструкцією. 
ОВКП "Рівнеоблводоканал" вказувалося про після 04 грудня 2017 року ОСОБА_1 не з`явилася на роботу без поважних причин, хоча їй було відмовлено у звільненні на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Позивачу направлялися повідомлення з`явитися на роботу, проте вимог вона не виконала і 18 грудня 2017 року роботодавцем направлено подання первинній профспілковій організації про надання згоди на звільнення через відсутність на роботі. Після надання відповідної згоди профспілковим комітетом наказом №32-к-ВД-0000065 ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі п.п. 3, 4 ст. 40 КЗпП України.
З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, відмовивши ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОПКВ "Рівнеоблводоканал".
У поданому відзиві позивач, вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року апеляційну скаргу задоволено частково.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 травня 2018 року скасовано.
Позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано незаконним і скасовано наказ №377 від 17 листопада 2017 року ОПКВ "Рівнеоблводоканал" в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Визнано незаконним і скасовано наказ №394 від 04 грудня 2017 року ОПКВ "Рівнеоблводоканал" про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
В задоволенні решти вимог позивачу відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Постанову Рівненського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 про зміну формулювання причин звільнення та зобов`язання внести зміни у трудову книжку, стягнення вихідної допомоги, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із затримкою термінів її виплати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи і заперечення сторін, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року рішення Рівненського міського суду від 24 травня 2018 року скасовано і прийнято нову постанову – про визнання незаконними та скасування наказів роботодавця №377 від 17 листопада 2017 року і №394 від 04 грудня 2017 року, якими ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а в решті позову відмовлено. Верховним Судом своєю постановою від 05 лютого 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Рівненського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року скасовано в частині відмови позивачу у задоволенні вимог, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду, який прийняв постанову. 
Тому зазначене рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним судом в частині залишення без задоволення вимог позивача про зміну формулювання причин звільнення та зобов`язання внести зміни у трудову книжку, стягнення вихідної допомоги, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із затримкою термінів виплати і середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції правильно виходив із доведеності і обґрунтованості вимог позивача, оскільки на дату подачі ОСОБА_1 заяви від 01 грудня 2017 року про звільнення була наявна заборгованість із заробітної плати, виплата заробітної плати проводилася з порушенням строків її виплати, що є порушенням умов трудового договору та законодавства про працю, і правовою підставою для звільнення з роботи за ч. 3 ст. 38 КЗпП України.
З огляду на те, що відповідачем не надано доказів нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків його виплати і не надано заперечень проти розрахунків позивача щодо розміру вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з затримкою видачі трудової книжки, тому судом прийнято розрахунки ОСОБА_1 , здійснені на підставі наданих суду документів.
Як з`ясовано судом, 10 червня 2005 року на підставі наказу №24-к ОСОБА_1 прийнята на роботу в ОВКП "Рівнеоблводоканал". Наказом від 18 квітня 2016 року №12-к позивача звільнено з роботи з посади заступника начальника абонентної служби на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Наказом від 05 жовтня 2016 року №279-к її поновлено на роботі відповідно до рішення Рівненського міського суду від 03 жовтня 2016 року у справі №569/6199/16.
Наказом від 06 жовтня 2016 року №296-к ОСОБА_1 переведена з посади заступника начальника абонентної служби на посаду начальника відділу по роботі із споживачами Рівненського району абонентної служби ОВКП "Рівнеоблводоканал".
В подальшому наказом від 30 червня 2017 року №139-к її переміщено на посаду начальника абонентського відділу Рівненського району служби обліку і реалізації води ОВКП "Рівнеоблводоканал".
Наказом від 04 жовтня 2017 року №337 призначено службове розслідування щодо з`ясування причин залишення позивачем робочого місця 02 жовтня 2017 року.
04 жовтня 2017 року директором ОВКП "Рівнеоблводоканал" затверджено план проведення службового розслідування за фактом відсутності на робочому місці ОСОБА_1 , призначеного наказом на підприємстві від 04 жовтня 2017 року №337, зі строком виконання заходів службового розслідування до 12 жовтня 2017 року.
Відповідно до акту службового розслідування 04 жовтня – 10 листопада 2017 року, проведеного на підставі наказу від 04 жовтня 2017 року №337, рекомендовано директору підприємства не вживати заходів дисциплінарного впливу на начальника абонентського відділу Рівненського району служби обліку і реалізації води ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу дисциплінарного проступку та рекомендовано вжити до неї заходи дисциплінарного впливу у виді догани за неналежне виконання посадових обов`язків при виконанні доручення директора підприємства щодо проведення обстеження абонентів с. Велика Омеляна та прийняття їх у централізовану систему водопостачання та водовідведення, а також створення конфліктної ситуації.
Згідно зі службовою запискою начальника служби обліку і реалізації води від 13 листопада 2017 року він просить притягнути до дисциплінарної відповідальності начальника абонентського відділу Рівненського району служби обліку і реалізації води ОСОБА_1 за постійне невиконання завдань і обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 8 посадової інструкції.
Наказом від 07 листопада 2017 року №367 для начальника абонентського відділу Рівненського району ОСОБА_1 закріплено робоче місце на АДРЕСА_1 .
Наказом від 07 листопада 2017 року №368 начальнику абонентського відділу Рівненського району ОСОБА_1 доручено прийнято на облік до 25 листопада 2017 року (створити особові рахунки) для проведення розрахунків за послуги водопостачання та водовідведення абонентам с. Велика Омеляна.
01 грудня 2017 року ОСОБА_1 подала письмову заяву, де просила звільнити її з роботи з 04 грудня 2017 року за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, у зв`язку з порушенням умов трудового договору та законодавства про працю, зокрема порушення ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України "Про оплату праці, щодо строків виплати заробітної плати (затримка зарплат). Заява зареєстрована 01 грудня 2017 року за вх. №1444/з.
04 грудня 2017 року ОВКП "Рівнеоблводоканал" за вих. №4329 направлено позивачу відповідь про відмову у звільненні на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України та запропоновано подати заяву про звільнення за власним бажанням.
Того ж числа ОСОБА_1 оголошено наказ від 17 листопада 2017 року №377 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", відповідно до п. 2 якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани за допущені недоліки в роботі, неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог трудової дисципліни, вимог посадової інструкції, неналежну організацію, несвоєчасне та неякісне виконання доручення керівництва про проведення обстеження і приєднання споживачів с. Велика Омеляна до централізованої системи водопостачання та водовідведення ОВКП "Рівнеоблводоканал", створення конфліктної ситуації на підприємстві.
Наказом від 04 грудня 2017 року №394 ОСОБА_1 , начальника відділу Рівненського району служби обліку і реалізації води ОВКП "Рівнеоблводоканал", притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани за допущені недоліки у роботі, неналежне виконання службових обов`язків, порушення трудової дисципліни, неналежне виконання завдань і обов`язків, визначених посадовою інструкцією, ухилення від виконання доручень безпосереднього керівника.
Згідно з актом від 04 грудня 2017 року позивач відмовилася від письмового ознайомлення з наказом від 04 грудня 2017 року, текст наказу зачитано в усній формі у її присутності та надано один примірник на прохання ОСОБА_1 .
Відповідно до службової записки заступника директора ОВКП "Рівнеоблводоканал" від 05 грудня 2017 року під час розгляду ним службової записки ОСОБА_1 щодо виконання нею завдань про прийняття абонентів с. Велика Омеляна у централізовану систему водопостачання та водовідведення і порушення субординації зі сторони начальника служби обліку і реалізації води, ним встановлено факт не доброчесності зі сторони позивача та з`ясовано, що вона упродовж періоду з 09 листопада по 17 листопада 2017 року жодних робіт не виконувала, а 17 листопада 2017 року пішла на лікарняний, доручень безпосереднього керівництва не виконує, а серед працівників поширює неправдиву інформацію щодо порушення субординації між керівництвом та працівниками і тиску на неї.
Зі службової записки начальника служби обліку і реалізації води від 07 грудня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці 05, 06, 07 грудня 2017 року, причини відсутності не повідомила ні в усній, ні в письмовій формі.
Відповідно до службової записки начальника фінансового відділу та начальника відділу кадрів щодо розгляду службових записок заступника директора і начальника служби обліку та реалізації води наказами на підприємстві №377 і №394 ОСОБА_1 притягнута до дисциплінарної відповідальності, з наказами ознайомитися відмовилася, про що складено відповідний акт. З приводу відсутності позивача на роботі пояснень не надано, на роботі станом на 15 грудня 2017 року відсутня, що є підставою для її звільнення з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.
Згодом, 05 січня 2018 року, Проніна звернулася до суду з позовом, де просила визнати припиненим трудовий договір з ОВКП "Рівнеоблводоканал" на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України і визнати незаконними накази про накладення дисциплінарних стягнень. 
Наказом від 31 січня 2017 року №32-к-ВД-0000065 позивача звільнено з роботи з 04 грудня 2017 року на підставі пунктів 3 і 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, тобто за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, та за прогул без поважних причин.
Записами у трудовій книжці стверджується, що ОСОБА_1 звільнена 04 грудня 2017 року із займаної посади за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, та за прогул без поважної причини згідно з пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
09 лютого 2018 року вона отримала у роботодавця під підпис трудову книжку.
В подальшому, 06 березня 2018 року, позивач уточнила вимоги позову і просила змінити підстави звільнення на ч. 3 ст. 38 КЗпП України та змінити відповідний запис у трудовій книжці, стягнути вихідну допомогу, а також підтримала вимоги про визнання наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності незаконними.
У розрахункових листах ОВКП "Рівнеоблводоканал" на ім`я ОСОБА_1 , табельний номер ВД-0000065, за жовтень 2016 року – листопад 2017 року зафіксовано факт наявної заборгованості з виплати заробітної плати на кінець кожного місяця, яка станом на кінець листопада 2017 року складала 9 228, 15 гривень.
Випискою ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" за період із 09 лютого 2015 року до 03 січня 2018 року зазначено про суми та дати зарахування коштів за контрактом № НОМЕР_1 із виплати заробітної плати відповідачем ОСОБА_1 , відповідно до якої виплати є нерегулярними та неповними порівняно з розрахунковими листами.
З довідки ОВКП "Рівнеоблводоканал" від 26 грудня 2017 року №00000000257 про доходи позивача за 2017 рік видно, що розмір доходів за два останні повні місяці становить у жовтні 2017 року 8 160, 45 гривень, а у листопаді 2017 року – 5 828, 57 гривень.
Відповідно до довідки ОВКП "Рівнеоблводоканал" від 22 березня 2018 року №1007/01-11 станом на 01 грудня 2017 року заборгованість із заробітної плати працівнику ОСОБА_1 складає 9 228, 15 гривень.
Повно і правильно з`ясувавши обставини справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності та встановивши, що при вирішенні справи до застосування підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягала позивач, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов в оскаржуваній частині, змінивши формулювання причини звільнення з роботи ОСОБА_1 та визнавши її звільненою з посади начальника Абонентського відділу служби обліку і реалізації води Рівненського району ОВКП "Рівнеоблводоканал" 04 грудня 2017 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку із порушенням роботодавцем трудового законодавства та зобов`язавши ОВКП "Рівнеоблводоканал" внести відповідні зміни у її трудову книжку, а саме в запис 16, вказавши правову підставу звільнення – ч. 3 ст. 38 КЗпП України; стягнувши з ОВКП "Рівнеоблводоканал" на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі 27 978, 81 гривень, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із затримкою термінів її виплати за період з травня 2014 року по листопад 2017 року в розмірі 5 401, 84 гривні, а також середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки в розмірі 19 520, 10 гривень.
Згідно зі ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів – представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів – представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.
Статтею 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено виплату заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів – представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Згідно зі ст. 34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
Тому порушенням трудового законодавства щодо оплати праці може бути як і виплата заробітної плати у неповному розмірі, так і несвоєчасна виплата заробітної плати, а також невиплата компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.
Відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України однією з підстав припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39 КЗпП України).
Частиною третьою ст. 38 КЗпП України встановлено, що працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.
Розірвання трудового договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України є різновидом припинення трудових відносин в односторонньому порядку. Для припинення трудового договору за цією підставою має значення, чи мали місце порушення з боку роботодавця законодавства про працю або умов колективного чи трудового договору, а також письмово викладена ініціатива працівника з наміром припинити трудові відносини, що доведена до відома роботодавця в установленому законом порядку.
Особливістю розірвання трудового договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України є те, що працівник має право самостійно визначити строк розірвання трудового договору, тобто скоротити двотижневий строк, визначений частиною першою цієї статті.
Безумовно, що роботодавець може не погоджуватися із тим, що мають місце порушення, які відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України є підставами для розірвання трудового договору за ініціативою працівника у строки, визначені останнім, що, в свою чергу, свідчить про виникнення трудового спору.
Отже, при вирішенні трудового спору щодо припинення трудового договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України визначальним є те, чи мали місце порушення трудового законодавства з боку роботодавця щодо працівника на момент подання таким працівником заяви про звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.
Стаття 40 КЗпП України визначає такі самостійні підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу як:
-систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення (пункт 3);
-прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин (пункт 4).
Наведені підстави є самостійними, одна одну не охоплюють, а тому не можуть бути одночасно застосовані при звільненні працівника.
Згідно із ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
Як правильно встановлено судом, виплата ОВКП "Рівнеоблводоканал" заробітної плати на користь позивача здійснювалася з недодержанням вимог законодавства про оплату праці, внаслідок чого утворилася заборгованість. Ця обставина зафіксована у довідці ОВКП "Рівневодоканал" від 22.03.2018 №1007/01-11, де зазначено про те, що станом на 01 грудня 2017 року розмір заборгованості відповідача із заробітної плати перед ОСОБА_1 склав 9 228, 15 гривень. Тобто факт наявності заборгованості із заробітної плати був законною підставою для розірвання трудових відносин між сторонами з ініціативи працівника згідно з ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Оскільки ОСОБА_1 не вимагала поновлення на роботі, а просила змінити формулювання причини звільнення – з пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України на ч. 3 ст. 38 КЗпП України із зобов`язанням внести відповідні записи до трудової книжки, тому її вимоги є обґрунтованими і підлягали до задоволення.
Тому обґрунтованою є вимога позивача про стягнення 27 78, 81 гривні вихідної допомоги, з чим правильно погодився і суд попередньої інстанції.
З приводу стягнення компенсації втрати частини заробітку у зв`язку із порушенням строків його виплати, то ця вимога також ґрунтується на матеріалах справи і положеннях законодавства про оплату праці. Так, ця компенсація правильно нарахована судом за період часу з 01 травня 2014 року по 30 листопада 2017 року і її розмір склав 5 401, 84 гривня, що відповідачем не спростовано.
Погоджується колегія суддів і з висновками суду про стягнення 19 520, 10 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки. При цьому береться до уваги, що будь-яких доказів на заперечення проти стягнення середнього заробітку ОВКП "Рівневодоканал" суду надано не було, а матеріали справи їх не містять. 
Поготів, за правилами трудового законодавства, працівник вважається невинуватим доти, доки роботодавець не доведе, що він винен у невиконанні чи неналежному виконанні прийнятих на себе обов`язків.
Презумпція невинуватості викликана тим, що працівник виконує свою роботу за договором з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а роботодавець зобов`язаний забезпечувати йому умови праці, необхідні для виконання, тоді як останній зобов`язаний своєчасно і точно їх виконувати. 
Щодо доводів апеляційної скарги про помилковість і передчасність висновків суду про те, що відповідачем порушувалися строки виплати заробітної плати позивачу, то вони спростовуються змістом довідки роботодавця про наявність заборгованості із заробітної плати на користь ОСОБА_1 . Тобто цей факт відповідачем визнавався і не заперечувався.
Не можна погодитися і з аргументами заявника про те, що позивач протягом 05, 06, 07 грудня 2017 року на роботу не з`явилася, що свідчить про наявність підстав для звільнення її з роботи за пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, оскільки матеріалами справи та вимогами закону підтверджено її право на розірвання трудового договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України з огляду на порушення роботодавцем трудового законодавства – несвоєчасну виплату працівникові заробітної плати.
Решта тверджень автора апеляційної скарги є необґрунтованими і колегією суддів до уваги не беруться.
В силу ст. 141 ЦПК України понесені відповідачем судові витрати йому відшкодовані бути не можуть, адже апеляційну скаргу ОВКП "Рівнеоблводоканал" слід відхилити.
Підставою для залишення рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідно до ст. 375 ЦПК України є ухвалення його з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 368, 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 травня 2018 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.
       Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 15.09.2020

Головуючий :                                                                 С.В. Хилевич

Судді:                                                                                С.В.Боймиструк

С.С.Шимків