ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" липня 2020 р.           Справа№ 910/3190/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Полякова Б.М.
суддів:            Верховця  А.А. 
          Пантелієнка  В.О. 

за участю секретаря судового засідання Михайлюченко О.Г.
перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.03.2020 
у справі №910/3190/20
за заявою  ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність 
за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 08.07.2020
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КзПБ). 
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.03.2020 у справі №910/3190/20 відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Повернуто ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Відмовляючи ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про його неплатоспроможність, виходив з того, що до заяви не додані документи передбаченні ст. 116 КзПБ, зокрема, докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією та відомості про роботодавця боржника.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, 18.05.2020 ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ключовими аргументами скарги є:
-   відсутність відомостей про роботодавця боржника є підставою для залишення заяви без руху, а не підставою для повернення заяви;
-   відсутність коштів у боржника для авансування винагороди керуючому реструктуризацією не може бути перешкодою для здійснення правосуддя.
Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи № 910/3190/20 від 20.05.2020 апеляційна скарга ОСОБА_1 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Верховець А.А., Пантелієнко В.О. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.
Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, справу призначено до розгляду.
В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
   КзПБ є спеціальним нормативно-правовим актом і тому норми інших законодавчих актів, у тому числі господарського процесуального законодавства, застосовуються субсидіарно (ч. 1 ст. 2 КзПБ).   
При цьому, таке застосування загальних норм настільки має місце, наскільки вони не змінюються, або не протирічать спеціальним нормам КзПБ.
В силу положень ст. ст. 113, 117 КзПБ у справах про неплатоспроможність громадян суди мають застосовувати норми, які стосуються юридичних осіб, у тому числі ст. ст. 37, 38 Кодексу.
Стаття 38 КзПБ передбачає три підстави для повернення заяви без розгляду, з яких тільки одна стосується недотримання саме вимог щодо оформлення заяви, передбаченої ст. 34 або ст. 116 КзПБ.
Це має місце коли заява про відкриття провадження у справі про банкрутство підписана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не мала права її підписувати.   
Інших підстав для повернення заяви або відмови в її прийнятті у разі недотримання форми заяви Кодекс не містить.
При цьому, як четвертою, так і третьою книгою КзПБ не врегульовані  дії судді при виявленні інших недоліків заяви про відкриття у справі про неплатоспроможність фізичної особи, зокрема ст. ст. 37, 38 та 113, 116, 117 КзПБ.
У зв`язку чим, виникла колізія між зазначеними нормами КзПБ та ст.174 ГПК, як загальною нормою, яка регулює питання залишення позову без руху.
Така колізія повинна бути усунена шляхом застосування до вказаних правовідносин ст. 174 ГПК України з урахуванням особливостей, передбачених КзПБ.
Ці особливості стосуються вимог, які законодавець виклав відносно заяв про відкриття провадження у справах про банкрутство (неплатоспроможність), що містяться у ст. ст. 34 та 116 КзПБ.
Тобто, суддя у разі виявлення невідповідності заяви про відкриття у справі про неплатоспроможність фізичної особи вимогам статті 116 КзПБ, має протягом п`яти днів з дня надходження заяви до суду постановити ухвалу про залишення заяви без руху. А у разі не усунення вказаних в ухвалі недоліків, повернути заяву скаржнику (ч. 4 ст. 174 ГПК України).
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції, встановивши, що заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 116 КзПБ, а саме відсутні докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень та відсутні відомості про роботодавця (роботодавців) боржника, керуючись ст. 37 КзПБ відмовив у прийнятті заяви.   
При цьому, місцевий суд позбавив заявника можливості виправити недоліки заяви, чим порушив, надані заявнику ст. 174 ГПК України, як загальною нормою, процесуальні права.
Згідно з ч. 4 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 04.03.2020   підлягає скасуванню, а справа № 910/3190/20 - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
При новому розгляді суд першої інстанції має встановити чи відповідає заява ОСОБА_1 вимогам ст. 116 КзПБ та, у разі виявлення недоліків заяви, протягом п`яти днів постановити ухвалу про залишення заяви без руху з наданням строку для усунення відповідних недоліків.
У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст.   253-255, 269, ст.    275, ст.   277,   280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.03.2020 у справі №910/3190/20 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.03.2020 у справі №910/3190/20 скасувати.
3. Справу №910/3190/20 направити для продовження розгляду до Господарського суду м. Києва 
           4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя                                                            Б.М. Поляков 

Судді                                                                                А.А. Верховець

                                                                                В.О. Пантелієнко

повний текст складено 13.07.2020