УХВАЛА

10 вересня 2020 року 
м.Київ
справа № П/811/68/17
адміністративне провадження № К/9901/21670/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Пасічник С.С.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Юрченко В.П., 

перевіривши касаційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у справі №П/811/68/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інкам-Трейд» до Державної фіскальної служби України, Кропивницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Державна податкова служба України, не погоджуючись із постановленою апеляційним судом ухвалою від 22.07.2020, звернулась до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила її скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Порушуючи в касаційній скарзі питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції, особа, яка її подала, посилалась на помилковість висновку суду про неповажність наведених підстав для поновлення строку апеляційного оскарження та неврахування тієї обставини, що вперше апеляційна скарга подана податковим органом в межах цього строку, однак, з огляду на відсутність фінансування видатків установи та, як наслідок, неможливість виконання вимог процесуального закону і суду щодо надання документу про сплату судового збору, апеляційна скарга була повернута особі, яка її подала.

Зі змісту матеріалів касаційної скарги, а також судових рішень, ухвалених у даній справі судами попередніх інстанцій та наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається наступне.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.05.2017 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України по незабезпеченню автоматичного збільшення значення суми податку на додану вартість, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Інкам-Трейд" має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення за січень 2015 року у розмірі 12 800 000,00 грн. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; зобов`язано Державну фіскальну службу України збільшити значення суми податку на додану вартість, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Інкам-Трейд" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення за січень 2015 року у розмірі 12 800 000,00 грн. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Інкам-Трейд" звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (боржника) з Державної фіскальної служби України на Державну податкову службу України.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.10.2019, постановленою в судовому засіданні за участю представників сторін, заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено.

Не погодившись із постановленою судом ухвалою, Державна податкова служба України 04.12.2019 оскаржила її в апеляційному порядку й ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.01.2020 апеляційну скаргу повернуто особі, що її подала.

Повторна апеляційна скарга подана 26.02.2020, а ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.03.2020 її залишено без руху, зокрема, у зв`язку із тим, що вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і наведені в клопотанні про його поновлення підстави визнані судом неповажними.

В надісланому на адресу суду клопотанні на усунення визначених судом недоліків навів обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження, які не були взяті судом як заслуговуючі на увагу, до того ж як такі, що були аналогічними попередньо викладеним та оціненим.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної податкової служби України відмовлено на підставі пункту 4 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Статтею 129 Конституції України як одну з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Із зазначеною правовою нормою Основного Закону України кореспондуються пункт 6 частини 3 статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на апеляційний перегляд справи.

Механізм же реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовано главою І розділу 3 КАС України.

Зокрема, відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В свою чергу пунктом 1 частини 5 статті 296 КАС України закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.

У відповідності ж з положеннями частини 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини 1 статті 299 КАС України).

Також статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини 5 цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо належного оформлення апеляційної скарги, окрім іншого, стосовно надання документа про сплату судового збору, в тому числі, на підставі ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху.

Таким чином, Державна податкова служба України, маючи намір добросовісної реалізації належного їй права на апеляційний перегляд справи, повинна забезпечити неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору, для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а відтак кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період, що кореспондується з пунктами 44, 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228, якими, крім іншого, визначено, що кошториси бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року. До затвердження в установленому порядку кошторисів використання бюджетних коштів підставою для здійснення видатків бюджету є проекти зазначених кошторисів (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), засвідчені підписами керівника установи та керівника її фінансового підрозділу або бухгалтерської служби. У разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), а під час складання кошторисів на наступний рік враховуються обсяги здійснених видатків.

З огляду на наведене, Державна податкова служба України не була позбавлена можливості протягом усього бюджетного року здійснювати видатки бюджету, передбачені для сплати судового збору на підставі кошторису, а у разі його відсутності - проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису, тимчасового розпису бюджету в обсязі, не меншому за розмір використаних бюджетних коштів у минулому періоді й, при цьому, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Окрім цього пунктом 2 частини 3 статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі приписи знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина 1 якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, державні органи, які діють як суб`єкти владних повноважень та звертаються до суду з метою захисту інтересів у правовідносинах, які виникли з приводу реалізації ними публічно-владних управлінських функцій, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених державою, в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у даній справі, не допустив порушення норм процесуального права, оскільки апеляційна скарга подана поза межами строку апеляційного оскарження, а наведені податковим органом підстави для поновлення цього строку визнані неповажними.

При цьому за приписами пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За наведеного вище в цій ухвалі, касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки, у даному випадку, правильне застосування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а відтак у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової служби України на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у справі №П/811/68/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інкам-Трейд» до Державної фіскальної служби України, Кропивницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді	С.С. Пасічник І.А. Васильєва   В.П. Юрченко