П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/105/20	

 	Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.                   Дата і місце ухвалення: 16.06.2020р., м. Одеса    	
      Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
  –            Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови від 20.12.2019р. ВП №58214827, якою, на підставі ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», на позивача накладено штраф в сумі 5100 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк вимог виконавчого листа №1540/4206/18 від 22.01.2019р.
Також, позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судовий збір. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на виконання судового рішення по справі №1540/4206/18 Головним управлінням було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, згідно довідки Одеського обласного військового комісаріату №ЮО107073 від 21.03.2018р., починаючи з 01 січня 2018 року. Внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсії з 01.02.2019р. становить 11106,56 грн. Доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили в сумі 1262,04 грн. зарахована на поточний рахунок ОСОБА_1 05.02.2019р., а доплата за період з 01.01.2018р. по 13.01.2019р. в сумі 18299,46 грн. підлягає виплаті згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. №649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим Правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018р. №20-1. У зв`язку з цим, позивач вважає, що ним виконано судове рішення по справі №1540/4206/18 у визначений чинним законодавством спосіб, про що повідомлено орган ДВС, а тому відсутні підстави для накладення на ГУ ПФУ в Одеській області, як боржника у виконавчому провадженні, штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк вимог виконавчого листа №1540/4206/18 від 22.01.2019р.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року позов задоволено частково.
Скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєва Ю.В. ВП №58214827 від 20.12.2019р. про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судовий збір у розмірі 2102,00 грн., сплачений згідно платіжного доручення №679 від 13.01.2020р.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд першої інстанції припустився порушень як норм процесуального, так і норм матеріального права. 
Зокрема, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано положень частини 3 статті 139 КАС України, якою передбачено, що суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Організаційно-правова форма Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не змінюється у випадку пред`явлення позову до іншого суб`єкта владних повноважень. 
Також, апелянт посилається на те, що судом залишено поза увагою положення частини другої статті 139 КАС України, якою визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки, у даному випадку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, як суб`єктом владних повноважень, не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, тому судові витрати відшкодуванню не підлягають. 
У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ставиться питання про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2020р. в частині стягнення з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь ГУ ПФУ в Одеській області судового збору в сумі 2102 грн. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), тобто в частині розподілу судових витрат по справі, без надання правової оцінки висновкам суду по суті заявлених ГУ ПФУ в Одеській області позовних вимог. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної  скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно платіжного доручення №679 від 13.01.2020р. при зверненні з даним позовом до суду Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області сплатило судовий збір в сумі 2102 грн. 
Задовольняючи позов ГУ ПФУ в Одеській області, на виконання вимог ст.139 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь позивача сплаченого ним судового збору у розмірі 2102,00 грн.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Так, відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями статті 139 КАС України. 
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частинами 2, 3 вказаної статті Кодексу передбачено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З посиланням на вказані норми апелянт стверджує, що на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, як суб`єкта владних повноважень, позов якого задоволено судом, можуть бути стягненні з іншої сторони лише витрати такого суб`єкта, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта виходячи з наступного.
Згідно п.8, п.9 ч.1 ст.4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
Пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкта владних повноважень визначено як орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Звернувшись з даним позовом до суду щодо оскарження рішення державного виконавця в порядку ч.1 ст.287 КАС України, позивач - Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області, не виступає суб`єктом владних повноважень.
У спірних правовідносинах, згідно п.7, п.9 ч.1 ст.4, ч.1 ст.287 КАС України, суб`єктом владних повноважень виступає саме Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, рішення якого оскаржено юридичною особою - боржником у виконавчому провадженні ВП №58214827, на якого накладено штраф за невиконання вимог виконавчого листа.
На користь такого висновку колегії суддів свідчать і положення статті 19 КАС України, якою передбачено випадки поширення юрисдикції адміністративних судів при зверненні суб`єкта владних повноважень, зокрема: на спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень (п.3 ч.1); за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом (п.5 ч.1).
Відповідно од ч.4 ст.5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
Таким чином, оскільки в даному випадку позивач не здійснює владно-управлінські функції, а звернувся до суду в якості юридичної особи - боржника у виконавчому провадженні, а відтак не є суб`єктом владних повноважень у даних конкретних правовідносинах, тому судовий збір, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, підлягає стягненню на користь позивача, в силу вимог ч.1 ст.139 КАС України.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 31.10.2018р. по справі №806/2642/16, оскільки в даній справі позивачем була юридична особа, яка оскаржувала рішення Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, як суб`єкта владних повноважень.
На підставі викладеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про розподіл судових витрат правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) і скасування рішення суду першої інстанції від 16.06.2020р. в частині розподілу судових витрат немає.
А відтак, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року в частині розподілу судових витрат - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328 КАС України.
                                                          Повний текст судового рішення виготовлений 01 вересня 2020 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова
Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов
                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук