УХВАЛА

05 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 199/552/20 (2-а/199/27/20)
адміністративне провадження № К/9901/13919/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Рашкевич Вікторії Володимирівни, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
28 травня 2020 року засобами поштового зв`язку Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 05 червня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху, та надано десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення недоліків шляхом надання документу про сплату судового збору.
06 липня 2020 року через канцелярію суду скаржником подано заяву про усунення недоліків посилаючись на відсутність фінансування видатків та недостатність бюджетних асигнувань Інспекції для сплати судового збору станом на 25 червня 2020 року. На підтвердження вказаних доводів скаржником подано копії виписки від 25 червня 2020 року по рахунку НОМЕР_1, відповідно до якої вхідний/вихідний залишок по КЕКВ 2800 становить « 0,00 грн.»
У зв`язку із чим просили звільнити Інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради від сплати судового збору.
За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Отже, скаржник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства з питань звільнення від сплати судового збору, відстрочення, розстрочення його сплати чи зменшення його розміру.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про звільнення сплати судового збору.
Зазначене дає підстави вважати, що встановлений судом строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчено, проте виявлені недоліки скаржником не усунуто, а саме не надано суду документу про сплату судового збору.
Згідно частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З огляду на наведене, подана у цій справі касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись статтями 169, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про звільнення від сплати судового збору відмовити.
Касаційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Рашкевич Вікторії Володимирівни, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.
Суддя-доповідач:                                                                                А.Г. Загороднюк
Судді:                                                                                                    Л.О. Єресько
                                                                                                    В.М. Соколов