Ухвала
29 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 286/1760/19
провадження № 61-10267ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 27 лютого 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 09 червня 2020 року у справі за позовом Органу опіки та піклування Овруцької районної державної адміністрації до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи - Орган опіки та піклування Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2020 року до Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга, у якій викладено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку із перебуванням ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в державній установі «Житомирська установа виконання покарань № 8».
Відповідно до частин першої та третьої статті 136 ЦПК України і статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.
Із наведених особою, яка подала касаційну скаргу, доводів та наданих цьому доказів вбачаються підстави для звільнення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від сплати судового збору.
У липні 2020 року до Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга, яка не може бути прийнята касаційним судом, оскільки не відповідає пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Особі, яка подала касаційну скаргу, необхіднонадати касаційну скаргу у новій редакції із зазначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав), а також надати копію такої касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
При цьому, у разі подання касаційної скарги на підставі пунктів 1 та 2 частини другої статті 389 ЦПК України зазначити, щодо якої саме норми права у подібних правовідносинах не був врахований судом апеляційної інстанції або відсутній висновок Верховного Суду.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про звільнення від сплати судового збору задовольнити.
Звільнити  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 27 лютого 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 09 червня 2020 року.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 27 лютого 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 09 червня 2020 року залишити без руху.
Надати  ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , строк для усунення зазначеного вище недоліку касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
На підставі пункту третього розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута з підстав, визначених статтями 185, 392 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                       С. Ю. Мартєв