П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

            24 липня 2020 року                                                                                                       місто Київ
Єдиний унікальний номер справи  363/5029/19
Номер  провадження № 22-ц/824/9153/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Саліхова В. В.,  Шахової О. В., 
 
розглянувши в порядку письмового провадженняв місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 квітня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Котлярової І. Ю., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»  до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
 
в с т а н о в и в :
 
 У листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № 0861642801/Т/972135 від 30 травня 2013 року в розмірі 23 051 грн. з яких: 9 583 грн. - заборгованість за основним боргом; 1 грн. - заборгованість за процентами; 10 017 грн. - заборгованість за комісією; 345 грн. - штрафи, пеня; стягнення судових витрат. 
 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30 травня 2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0861642801/Т/972135.
 
23 березня 2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір № 2 про відступлення прав вимоги, згідно умов якого, ПАТ «АКТАБАНК» відступає шляхом продажу ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні банку, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконувати обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами поруки та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру додатку № 1 до цього договору.
 
Так, відповідно до додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги - Реєстру договорів, права вимоги за яким відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в сумі 23 051 грн. з яких: 9 583 грн. - заборгованість за основним боргом; 1 грн. - заборгованість за процентами; 10 017 грн. - заборгованість за комісією; 345 грн. - штрафи, пеня; стягнення судових витрат.
 
Позивач зазначає, що на виконання п. 3.4. договору про відступлення прав вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, простою кореспонденцією було направлено повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору.
 
Так, згідно умов кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором, разом з тим, позичальник вказані умови не виконав, грошові кошти за кредитним договором не повернув. 
Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 23 березня 2018 року, позивачем не здійснювались нарахування, в зв`язку з чим, у відповідача наявна заборгованість по кредитному договору № 0861642801/Т/972135 від 30 травня 2013 року перед позивачем у розмірі 23 051 грн.
 
Крім того, позивач зазначає проте, що відповідно до п. 5.3. кредитного договору, термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені, та/або штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 10 років.
 
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 14 квітня 2020 року (а.с. 70-76) у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»  до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовлено у зв`язку зі спливом строку позовної давності.
 
Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 22 травня 2020 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» направило апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 квітня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги, задовольнити; вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
 
Апеляційну скаргу обґрунтовано, тим, що 30 травня 2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0861642801/Т/972135.
 
23 березня 2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір про відступлення прав вимоги, зокрема, за вищевказаним кредитним договором.
 
На думку скаржника, суду першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності.
 
Скаржник зазначає, що згідно п. 5.3. Кредитного договору № 0861642801/Т/972135 від 30 травня 2013 року, термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, пені та/або штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 10 років. Так, відповідач підписуючи вищевказаний договір, засвідчив прийняття ним всіх істотних умов кредитного договору, в тому числі і тих, що стосуються збільшеного строку позовної давності. 
 
Враховуючи вищенаведене, скаржник вважає, що у суду були відсутні підстави для застосування строку позовної давності в даній справі.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.
 
Відзиву подано не було.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 червня 2020 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення  в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для  часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору зазначено періодичними/щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Матеріали справи не містять жодних доказів, що свідчили б про переривання позовної давності, а договір про збільшення строку позовної давності сторони не укладали, а відтак, позивачем було пропущено строк позовної давності на звернення до суду.
 
Колегія суддів не  погоджується  з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке. 
 
Судом встановлено, що 30 травня 2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0861642801/Т/972135 на споживчі потреби, згідно умов якого, отримала грошові кошти у сумі 10 000 грн. з процентною ставкою у розмірі 0,01 % річних та включається в суму щомісячного платежу, крім того, позичальник зобов`язується сплачувати комісію за супроводження кредиту в розмірі 325 грн., що розраховується як 3,25 % від суми кредиту вказаної в п. 2.1. цього договору, що складає 225 грн. (а.с. 04-05).
 
Згідно п. 5.3. вказаного договору, терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю в 10 років.
 
Як вбачається з графіку платежів з детальним розписом сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту (додаток № 1 до договору № 0861642801/Т/972135 від 30 травня 2013 року), останнім днем погашення заборгованості є 29 травня 2015 року (а.с. 05).
 
Згідно протоколу електронного аукціону № UA-EA-2018-02-21-000031-а, власник активів є ПАТ «АКТАБАНК», переможцем вказаного аукціону є ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 21).
23 березня 2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір № 2 про відступлення прав вимоги (23-24).
 
Згідно витягу з додатку № 1 до договору № 2 про відступлення прав вимоги від 23 березня 2018 року Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ПАТ «АКТАБАНК» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ»  кредитний договір № 0861642801/Т/972135 від 30 травня 2013 року (а.с. 25). 
 
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 514 ЦК України  до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що 23 березня 2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір № 2 про відступлення прав вимоги. Як вбачається з витягу з додатку № 1 до вищевказаного договору, ПАТ «АКТАБАНК» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ», зокрема,  кредитний договір № 0861642801/Т/972135 від 30 травня 2013 року.
 
Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 0861642801/Т/972135 від 30 травня 2013 рокудо позичальника ОСОБА_1 .
 
Відповідно до ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
 
 Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
 
Згідно приписів ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
 
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
 
Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
 
Згідно ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.
 
Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.
            
Відповідно до приписів ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.
 
Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог, про стягнення неустойки (штрафу, пені).
 
Відповідно до пункту 5.3. кредитного договору № 0861642801/Т/972135 від 30 травня 2013 року, термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафів за вказаним договором встановлюється сторонами у 10 років, а з позовною заявою ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду у листопаді 2019 року, таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач звернувся до суду з в межах процесуального строку на звернення до суду з позовною заявою.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
 
Частиною 1 статті 628 ЦК України  встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
 
Частиною 1 статті 638 ЦК України визначені умови за яких договір вважається укладеним, а саме  договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
 
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
 
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
 
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
 
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
 
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
 
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до  укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.
 
Пунктом 3, 4, 6, 8 та 9 частини 3 вищевказаної статті встановлено, що  інформація, яка надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування.
 
Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки.
 
Якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит. 
 
Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що відповідач під час укладення кредитного договору жодних заперечень щодо його умов не заявляв, будь-яких претензій щодо непроведення з ним переддоговірної роботи та незгоди з окремими пунктами цього договору або щодо нерозуміння ним окремих його частин не зазначав та в подальшому його виконував, колегія суддів приходить до висновку, що зазначеними діями останній погодився з умовами кредитного договору.
 
Так, враховуючи що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку повернуті не були, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 583 грн. та заборгованість за процентами у розмірі 1 грн.                                                                                                                                                             
 
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
 
Частинами 1,2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
 
Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
 
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Так, у договорі № 0861642801/Т/972135 від 30 травня 2013 року, відсутні умови щодо встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу та пені в сумі 3 450 грн. Крім того, в кредитному договорі плата комісії встановлена за обслуговування кредиту, що не є додатковою послугою банку, а є дією банку, яка випливає з умов кредитного договору та здійснюється банком на власну користь, за що законодавством не передбачено встановлення додаткового платежу з боржника, що виключає можливість стягнення нарахованої банком заборгованості  за комісією  в сумі 10 017грн.
 
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
 
Відповідно до приписів ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Як вбачається з платіжного доручення № 1445 від 19 листопада 2019 року скаржником сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1 921 грн.
 
Як вбачається з платіжного доручення № 3707 від 19 травня 2020 року скаржником сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 881 грн. 50 коп.
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»- задовольнити частково. 
 
Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 квітня 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за основним боргом та процентами - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення наступного змісту.
 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014) заборгованість за кредитним договором № 0861642801/Т/972135 від 30 травня 2013 року у сумі 9 584 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн., яка складається з наступного: 9 583 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят три) грн. - заборгованість за основним боргом; 1 (один) грн. - заборгованість за процентами.
 
У іншій частині рішення суду - залишити без змін.
 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014)  судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 996 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 75 коп.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
 
Повне судове рішення складено 24 липня 2020 року.

Суддя-доповідач:                                                                           І.М. Вербова

Судді:                                                                                                           В.В. Саліхов

                       О.В. Шахова