УХВАЛА

07 серпня 2020 року     
Київ
справа № 280/3102/19
адміністративне провадження № К/9901/19572/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу  Головного управління ДПС у Запорізькій області, яке є правонаступником Головного управління ДФС у Запорізькій області, на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.09.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 у справі №280/3102/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабзбут" до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Верховний Суд ухвалою від 08.07.2020 вперше подану на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційну скаргу повернув, визнавши наведене скаржником обґрунтування недостатнім для відкриття касаційного провадження у справі. Верховний суд зазначив, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду. Скаржник повинен зазначити висновок щодо застосування якої норми права в ній викладено, а також обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними. 
07.08.2020 до суду вдруге надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - скаржник), направлена до суду поштою 31.07.2020, яка фактично відтворює зміст касаційної скарги, яку судом вже було визнано такою, що не містить належного обґрунтування вимог.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що скаржник так і не врахував наданих роз`яснень - у касаційній скарзі так і не виклав передбачених КАС України підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
У касаційній скарзі повторно зазначено, що вона подається на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України а саме: судами попередніх інстанцій неправильно застосовано пункт 44.1, 44.2 статті 44, підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункт 135.1 статті 135, пункт 185.1 статті 185, пункт 187.1 статті 187, пункт 188.1 статті 188, пункт 198.1, пункт 198.2, пункт 198.5, пункт 198.6 статті 198, пункт 200.4 статті 200, пункт 201.1, пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.
Зазначаючи, що судом не враховано висновки Верховного Суду щодо застосувнання норм права у подібних правовідносинах, який викладено у постанові від 05.09.2018 у справі №826/20258/13-а , скаржник не зазначає ані в чому він вбачає подібність правовідносин, ані якому саме висновку Верховного Суду суперечать ухвалені у цій справі судові рішення.  
При цьому, доводи скаржника, що у цій постанові від 05.09.2018 у справі №826/20258/13-а Верховний Суд по іншому застосував норми пункту 198.2, пункту 198.3, пункт 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.2, 201.6 статті 201 Податкового кодексу України та статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не відповідають дійсності. 
В ухвалі від 08.07.2020 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір, який виник між сторонами, суди застосовували норми податкового законодавства, відповідно до яких господарські операції мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Такі висновки судів у цій справі відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним, зокрема, у тій постанові, яка була наведена скаржником у первісній касаційній скарзі, а так само і в тій, яка наведена у цій касаційній скарзі, а тому наведене скаржником обґрунтування не узгоджується із визначеною ним підставою для касаційного оскарження судових рішень - пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Скаржнику було роз`яснено, що обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не можна визнати як подібність правовідносин. Сама по собі наявність судових рішень, в тому числі і суду касаційної інстанції, у яких у задоволенні позовів платників податків було відмовлено, не свідчить про застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм права без урахування висновку  Верховного Суду щодо їх застосування у подібних правовідносинах.  
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
Скаржнику було роз`яснено, що з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Ухвалою Верховного Суду від 08.07.2020 скаржнику було надано вичерпні роз`яснення щодо вимог, яким має відповідати касаційна скарга в частині визначення підстав. Зауважено, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Враховуючи, що скаржник, подаючи вдруге касаційну скаргу так і не врахував роз`яснень Верховного Суду і не виправив виявлені судом недоліки, касаційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.09.2019 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  Головного управління ДПС у Запорізькій області, яке є правонаступником Головного управління ДФС у Запорізькій області, на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.09.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 у справі №280/3102/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабзбут" до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                  М.М. Гімон