Справа № 161/4098/15-ц 	Головуючий у 1 інстанції: Плахтій І. Б. 	
Провадження № 22-ц/802/656/20  Категорія: 84 	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
02 липня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Киці С. І.,
суддів - Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 2020 року,

                                        В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі – АТ «Універсал Банк») звернулося до суду із зазначеною заявою.
Покликалося на те, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 квітня 2015 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі – ПАТ «Універсал Банк») стягнуто заборгованість за кредитним договором № BL 15440/1 від 22 травня 2014 року у розмірі 109 918 грн 48 коп. 28 липня 2015 року йому як стягувачу було видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у Першому ВДВС м. Луцьк. Після скасування державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження 12 вересня 2016 року, йому було відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого листа у справі № 161/4098/15-ц, оскільки строк було встановлено до 06 травня 2016 року.
Виконавче провадження повторно було відкрито 10 червня 2017 року, однак такі дії державного виконавця були оскаржені в судовому порядку та були визнані судом неправомірними, а постанова про відкриття виконавчого провадження скасована. Судом при розгляді скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця встановлено, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання в судовому порядку не поновлювався, а відтак підстави для відкриття виконавчого провадження відсутні. Рішення суду боржником не виконане, а товариство як стягувач позбавлене об`єктивної можливості звернути виконавчий документ до виконання без поновлення строку його пред`явлення.
Просило поновити строк пред`являння виконавчого документа у справі № 161/4098/15-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», до ОСОБА_1 про стягнення боргу, до виконання.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 2020 року заяву АТ «Універсал Банк» задоволено.
Постановлено поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 161/4098/15-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», до ОСОБА_1 про стягнення боргу, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 квітня 2015 року у якій стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 109 918 грн 48 коп. заборгованості за кредитним договором № BL15440/1 від 22 травня 2014 року станом на 04 лютого 2015 року, та 1 099 грн 18 коп. судового збору.
Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Просив апеляційний суд оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви.
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення заяви АТ «Універсал Банк» не відповідає обставинам справи, оскільки судом не було взято до уваги те, що 01 вересня 2015 року виконавчий лист судом було направлено ПАТ «Універсал Банк», яке на пред`явлення виконавчого листа до виконання мало вісім місяців з моменту отримання, а тому останнє як стягувач, мало можливість звернути ухвалене судом рішення до виконання, і строку у нього для цього було достатньо. Однак, заяву про примусове виконання рішення представник стягувача подала лише 16 серпня 2016 року, тим самим пропустивши встановлений законодавством та виконавчим листом строк, що стало підставою для винесення державним виконавцем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12 вересня 2016 року. Суд безпідставно задовольнив заяву банку, поновиши йому строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання.
Заявник АТ «Універсал Банк» подало відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що обов`язок виконати остаточне рішення суду у першу чергу стосується боржника, тобто особи, яка порушила право, за захистом якого було здійснено відповідне звернення до суду. ОСОБА_1 не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання остаточного судового рішення. Невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення, а тому обмеження у вигляді пропуску процесуального строку не можуть обмежувати реалізацію права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Оскільки суд з додержанням вимог закону задовольнив його заяву, вважає подану відповідачем ОСОБА_1 апеляційну скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.
Сторони по справі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Від заявника АТ «Універсал Банк» на адресу апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судовою повісткою, яка судом направлялась за зазначеною ним в апеляційній скарзі адресою. Судова повістка на ім`я ОСОБА_1 повернулась 30 червня 2020 року до апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається днем вручення судової повістки – день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності учасників справи відповідно до вимог ст. 372 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Постановляючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що протягом строку, який завником пропущений, відбувалася зміна представництва стягувача з надання юридичних послуг, а тому ця обставина об`єктивно та безпосередньо ускладнила можливість вчинення дій щодо звернення виконавчого листа до виконання у визначений у виконавчому листі строк, у зв`язку з чим вважав причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання поважними та поновив його для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Такий висновок суду є правильний. 
Встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 квітня 2015 року, яке набрало законної сили, у цивільній справі № 161/4098/15-ц судом ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь банку 109 918 грн 48 коп. заборгованості за кредитним договором (а.с.32-33). 
08 червня 2015 року до суду від представника ПАТ «Універсал Банк» Митника Т. О. надійшла заява про направлення виконавчого листа (а.с.35). Вказаний виконавчий лист був виданий 28 липня 2015 року та 01 вересня 2015 року він направлений представнику ПАТ «Універсал Банк» (а.с.41). У вказаному виконавчому листі зазначено, що рішення суду набрало законної сили 05 травня 2015 року, а строк його пред`явлення до виконання визначений до 06 травня 2016 року (а.с.48).
Згідно постанови державного виконавця від 16 серпня 2016 року про відкриття виконавчого провадження, вперше заява про примусове виконання рішення суду була подана представником банку до Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області 16 серпня 2016 року, яка 12 вересня 2016 року була скасована, а у відкритті виконавчого провадження було відмовлено, у зв`язку з тим, що заява про відкриття виконавчого провадження була подана представником банку з пропуском строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, зазначеного у виконавчому документі (а.с.50, 53).
Повторно виконавче провадження було відкрито 10 серпня 2017 року, однак такі дії державного виконавця були оскаржені в судовому порядку та були визнанні неправомірними, а постанова від 10 серпня 2017 року про відкриття виконавчого провадження скасована (а.с.56, 58-66).
24 січня 2019 року повідомленням головного державного виконавця Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області виконавчий документ повернуто стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку із пропущенням строку пред`явлення виконавчого документа до виконання (а.с.57).
Як встановлено судом з постанови державного виконавця Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області Білової В. А. про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12 вересня 2016 року, при першому зверненні до виконавчої служби довіреність на представника банку Кідзерську Л. І. була видана 01 червня 2016 року, тобто після закінчення зазначеного у виконавчому листі строку пред`явлення його до виконання до 06 травня 2016 року.
Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Ефективний доступ до правосуддя включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення у справі «Immobiliare Saffi», заява № 22774/93, п.66, ECHR 1999-У).
Відповідно практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін.
У рішенні «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права, п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».
Частина 1 ст. 431 ЦПК України передбачає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущений та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Як встановлено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, протягом вказаного процесуального строку, який заявником пропущений, відбувалася зміна представництва стягувача з надання юридичних послуг. Вказана обставина виникла об`єктивно та безпосередньо ускладнила можливість вчинення дій щодо звернення згаданого виконавчого листа до виконання у визначений у виконавчому листі строк, у зв`язку з чим суд першої інстанції правильно вважав, що причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважними.
Рішення суду про стягнення заборгованості боржником не виконане.
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для поновлення заявнику пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому цілком обґрунтовано задовольнив його заяву. 
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду про задоволення заяви АТ «Універсал Банк» відповідає вимогам закону.
Наведені відповідачем ОСОБА_1 в апеляційній скарзі доводи щодо невідповідності ухвали суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення ним норм процесуального права, не спростовують вірних висновків суду, а є його власним суб`єктивним тлумаченням норм права та обставин справи і не впливають на законність оскаржуваної ухвали.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права. Підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

                                              П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: