ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України

30 червня 2020 року

м. Харків

справа № 635/606/20

провадження № 22-ц/818/2368/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Тичкової О.Ю., Хорошевського О.М.

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач -  ОСОБА_1 ,

відповідачі - державний реєстратор  Комунального підприємства  «Регістр Сервіс» Первомайської  міської ради  Андрусович Олександр  Олександрович, Акціонерне товариство «Альфа-банк», 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора  Комунального підприємства  «Регістр Сервіс» Первомайської  міської ради  Андрусовича Олександра Олександровича, Акціонерного товариства «Альфа-банк» про скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 03 лютого 2020 року, постановлену під головуванням судді Бобко Т.В., в смт Покотилівка Харківського району Харківської області, -

в с т а н о в и в :
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до державного реєстратора  Комунального підприємства  «Регістр Сервіс» Первомайської  міської ради  Андрусовича Олександра Олександровича, Акціонерного товариства «Альфа-банк» про скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності.
Разом з позовною заявою представником  ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 лютого 2020 року заяву  задоволено. Заборонено Акціонерному товариству «Альфа-банк» та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна - трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , та належить на праві власності Акціонерному товариству «Укрсоцбанк». Заборонено Акціонерному товариству «Альфа-банк» та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо виселення ОСОБА_1 та/або членів її сім`ї з квартири АДРЕСА_1 , та належить на праві власності Акціонерному товариству «Укрсоцбанк», вселення до квартири інших осіб, зміни та/або демонтування вхідних дверей, зміни замків до вхідних дверей. У задоволенні заяви представника позивача адвоката Шевцова О.А. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчинення будь-яких інших дії щодо предмета спору - відмовлено.
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Альфа-банк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі; судові витрати стягнути з позивачки.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Проте вважає, що заявником не доведено наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання  можливого рішення суду про задоволення такого позову. Акціонерне товариство «Альфа-банк» вважає, що суд першої інстанції застосував заходи забезпечення позову, які не можна визнати співмірними заявленим позовним вимогам. Оскаржувана ухвала не містить мотивів обґрунтованості припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, не врахував інтересів співвідповідачів. Крім того зазначає, що заява не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення. 
Відзиву на апеляційну скаргу не надано.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову у заявлений позивачкою спосіб, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).
Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин є трикімнатна квартира   АДРЕСА_2 , право власності на яку позивачка просить визнати за нею та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «РегістрСервіс» звомайської міської ради Андрусовича О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:48863479 від 25.09.2019 року.
Як на підставу вжиття заходів забезпечення позову, представник  ОСОБА_1 – ОСОБА_2 посилався на те, що 06 червня 2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» укладено договір кредиту №833/33-27/33/7-089 щодо надання позивачу у тимчасове користування грошових коштів в сумі 42 400,00 доларів США, зі сплатою 12,85 відсоткових річних. В якості забезпечення позичальником Договору кредиту, між позивачем та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» укладено іпотечний договір від 06 червня 2007 року №833/34-27/33/7- 128, за умовами якого позичальник передає в іпотеку трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , заставною вартістю 267 650,00 грн. 20 січня 2020 року позивачем було отримано довідку від 11 січня 2020 року за вих. №840 про отриманий дохід у вигляді прощенного боргу, за даними якої було повідомлено, що АТ «Альфа-Банк» задовольнив забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 75,5 кв.м, житловою площею 43,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яка знаходилась в іпотеці банку відповідно до умов іпотечного договору від 06 червня 2007 року №833/34-27/33/7-128, набуття права власності було здійснено на підставі рішення №48863479 від 25.09.2019 року державного реєстратора КП «РегістрСервіс» Первомайської міської ради Харківської області Андрусовича О.О.. Реалізація вказаних дій з боку відповідачів призведе до істотного ускладнення виконання рішення суду чи взагалі унеможливить його виконання. У зв`язку з цим представник позивача просив суд до вирішення спору по суті накласти арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , заборонивши АТ «Альфа-Банк» та/або будь-яким іншим особам здійснювати відчуження вищевказаного нерухомого майна, заборонити вчинення будь-яких дій щодо вказаної вище квартири, зокрема, але не виключно виселяти позивача або членів його сім`ї, вселяти до квартири інших осіб, змінювати та/або демонтувати вхідні двері, змінювати замки до вхідних дверей тощо.
Матеріали справи свідчать, що зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №198056959 від 29 січня 2020 року, трикімнатна квартира    АДРЕСА_2 , належить на праві власності Акціонерному товариству «Укрсоцбанк» на наступній підставі: відправка кореспонденції, серія та номер:215600426655, виданої 08.08.2019 року, видавник: Укрпошта; повідомлення про звернення стягнення, серія та номер: 790, виданий 11.04.2019 року, видавник: АТ «Укрсоцбанк», договір кредиту, серія та номер: 833/33-27/33/7-089, виданий 06.06.2007 року, іпотечний договір, серія та номер: 833/34-27/33/7-128, виданий 06.06.2007 року; підстава внесення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48863479, від 25.09.2019 року.  ОСОБА_3 , Комунальне підприємство «РегістрСервіс» Первомайської міської ради Харківської області.
Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Враховуючи предмет спору, а також те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, - колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для забезпечення позову.
Вжиті судом заходи забезпечення позову є співмірними заявленим вимогам.
Доводи апелянта про те, що відсутні докази існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, - спростовуються вимогами закону, оскільки підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Посилання апелянта на те, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що заява про забезпечення позову не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення колегією суддів не приймаються та спростовується вимогами закону.
Відповідно до ч.3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
Аналіз даної норми права свідчить про те, що зустрічне забезпечення в даному випадку є обов`язком лише за умови, якщо застосовані заходи забезпечення позову можуть завдати збитки відповідачу.
Даних про те, що заходи забезпечення позову можуть завдати збитків відповідачеві матеріали справи не містять
Тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 03 лютого 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:                                                         О.В. Маміна

Судді:                                                                 О.Ю. Тичкова

О.М. Хорошевський

Повне судове рішення виготовлено 30.06.2020 року.