ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 вересня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/5799/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                            Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
секретар судового засідання Лащенко Р.В. 
за участі позивача ОСОБА_1 
представника відповідача Петренко Д.О.,
розглянувши  у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України  на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 р. (суддя Кальник В.В.) в справі  № 160/5799/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
           ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі – Департамент  ДВС) про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 59063825 від 21.05.2020 р., зобов`язання вчинити  дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а саме здійснити негайні заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду щодо зобов`язання Міністерства оборони України здійснити нарахування одноразової грошової допомоги у встановленому чинним законодавством порядку – відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий  захист  військовослужбовців та членів їх сімей», у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб та 1 січня календарного року, як військовослужбовцю, якому встановлена інвалідність 2 групи внаслідок отримання травми, заподіяної при виконання обов`язків військової служби, станом на дату винесення рішення з урахуванням виплаченої суми.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 р. позов задоволено частково,     визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. від 21.05.2020 про закінчення виконавчого провадження №59063825; в задоволенні решти позовних вимог  відмовлено.
          В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Апелянт вказує, що державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з отриманням  листа Міністерства оборони України, в якому зазначено, що комісією Міністерства оборони України прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в  сумі 151  288,5 грн., а Департаментом фінансів Міністерства оборони України вжито заходів щодо виплати коштів шляхом фінансування військової частини НОМЕР_1 . Оскільки рішення, яке підлягало примусовому виконанню, є рішенням немайнового характеру, а боржником рішення виконано відповідно до резолютивної частини виконавчого документу, державним виконавцем обґрунтовано винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». 
          В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
          Позивач  в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2019  р. у справі №160/1012/19, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.07.2019 р., частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, визнано протиправним та скасовано рішення, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат, №131 від 14.12.2018 р. в частині порядку нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ; зобов`язано Міністерство оборони України здійснити нарахування одноразової грошової допомоги у встановленому чинним законодавством України порядку - відповідно до вимог, встановлених  Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, як військовослужбовцю, якому була встановлена інвалідність ІІ групи внаслідок отримання травми, заподіяної при виконанні обов`язків військової служби, станом на дату винесення рішення з урахуванням виплаченої суми.
У зв`язку із набранням законної сили рішенням суду у справі №160/1012/19 позивачу  видано виконавчий лист від 24.04.2019 №160/1012/19, на підставі якого  винесено постанову від 08.05.2019 р. про відкриття виконавчого провадження про зобов`язання Міністерства оборони України здійснити нарахування одноразової грошової допомоги у встановленому чинним законодавством порядку - відповідно до вимог, встановлених  Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, як військовослужбовцю, якому була встановлена інвалідність II групи внаслідок отримання травми, заподіяної при виконанні обов`язків військової служби, станом на дату винесення рішення з урахуванням виплаченої суми.
Постановою від 29.07.2019 р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 24.04.2019 р. №160/1012/19 зупинено у зв`язку з відкриттям апеляційного провадження у справі №160/1012/19.
Постановою від 28.08.2019 р. виконавче провадження поновлено.
Постановою від 11.11.2019 р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 24.04.2019 р. №160/1012/19 закінчено на підставі пункту 9 частини 1  статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»  у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 р. по справі  №160/11652/19 визнано протиправною та скасовано постанову від 11.11.2019 р. про закінчення виконавчого провадження ВП №59063825, зобов`язано Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити заходи відповідно до  Закону України «Про виконавче провадження» щодо виконання виконавчого листа, виданого 24.04.2019 у справі №160/1012/19.
На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 р. по справі № 160/11652/19 державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 59063825 на підставі виконавчого листа № 160/1012/19, виданого 24.04.2019 р.
Протоколом № 66 від 29.04.2020 р.     Міністерства оборони України на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 р. у справі № 160/1012/19 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18.07.2019 р. скасовано пункт 14 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової компенсації та компенсаційних сум, від 14.12.2018 р. № 131 та  призначено одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2008), в сумі 158 250 грн. та здійснено виплату з урахуванням раніше виплаченої допомоги 6  961,50 грн. 
21.05.2020 р.  державним виконавцем Департаменту ДВС Мін`юсту прийнято  постанову про закінчення виконавчого провадження № 59063825 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону і зазначено, що рішення виконано фактично в повному обсязі згідно з виконавчим документом.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконано обов`язок з перевірки виконання судового рішення, а саме відповідачем не  виконано в повній мірі норми, визначені    статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки листом боржника від 07.05.2020 р.  надано лише докази переказу коштів військовій частині НОМЕР_1 для проведення виплат одноразової грошової допомоги позивачу, проте докази виплати відповідної компенсації у розмірі 151    288,50 грн. позивачу відповідачем та суду не надано.
Тому суд першої інстанції вважав, що відповідачем  як суб`єктом владних повноважень не надано  належних і достатніх доказів  наявності підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.05.2020 р. № 59063825, тому дійшов висновку, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена державним виконавцем передчасно, з порушенням норм матеріального права, та є такою, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції вважав, що ці позовні вимоги є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а також що права позивача в частині подальшого відновлення виконавчого провадження та вжиття відповідачем заходів на безумовне виконання рішення суду на час розгляду даної справи не порушені, а суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження. 
          Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 р. в справі № 160/1012/19, яке набрало законної сили, зобов`язано Міністерство оборони України здійснити нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у встановленому чинним законодавством України порядку – відповідно до вимог, встановлених законом України «Про соціальний і правовий захист  військовослужбовців та членів їх сімей», у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, як військовослужбовцю, якому встановлена інвалідність ІІ групи внаслідок отримання травми, заподіяної при виконанні обов`язків військової служби, станом на дату винесення рішення з урахуванням виплаченої суми.  
24.04.2019 р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №160/1012/19 про  зобов`язання Міністерства оборони України  здійснити нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у встановленому чинним законодавством України порядку – відповідно до вимог, встановлених законом України «Про соціальний і правовий захист  військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, як військовослужбовцю, якому встановлена інвалідність ІІ групи внаслідок отримання травми, заподіяної при виконанні обов`язків військової служби, станом на дату винесення рішення з урахуванням виплаченої суми.  
Виконавцем 08.05.2019 р. відкрите виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого документу, яке в подальшому постановою від 29.07.2019 р. зупинено у зв`язку з відкриттям апеляційного провадження у справі №160/1012/19. 
Постановою від 28.08.2019 р. виконавче провадження поновлено.
Постановою від 11.11.2019 р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 24.04.2019 р. №160/1012/19 закінчено на підставі пункту 9 частини 1  статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»  у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 р. в справі  №160/11652/19 визнано протиправною та скасовано постанову від 11.11.2019 р. про закінчення виконавчого провадження №59063825, зобов`язано Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити заходи відповідно до  Закону України «Про виконавче провадження» щодо виконання виконавчого листа, виданого 24.04.2019 р. в справі №160/1012/19, у зв`язку з чим державним виконавцем відновлено виконавче провадження № 59063825.
          Боржником подано відповідачу заяву про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі судового рішення, в якій  боржником зазначено, що 29.04.2020 р. комісією Міністерства оборони  України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в сумі 151  288,5 грн.  Боржником до заяви додано витяг з протоколу засідання комісії від 29.04.2020 р. № 66, за змістом якого ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2008 р., в сумі 158  250 грн. та вирішено здійснити виплату з урахуванням раніше виплаченої допомоги (6  961,50 грн.) в сумі 151  288,50 грн., а також відомості про переказ коштів військовій частині НОМЕР_1 для проведення виплати одноразової грошової допомоги за рішенням суду, в тому числі ОСОБА_1  в сумі 151  288,50 грн.
Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС від 21.05.2020 р. закінчено виконавче провадження № 59063825 з примусового виконання виконавчого листа № 160/1012/19, виданого 24.04.2019 р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Міністерства оборони України здійснити нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у встановленому чинним законодавством України порядку – відповідно до вимог, встановлених законом України «Про соціальний і правовий захист  військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, як військовослужбовцю, якому встановлена інвалідність ІІ групи внаслідок отримання травми, заподіяної при виконанні обов`язків військової служби, станом на дату винесення рішення з урахуванням виплаченої суми.  
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є  Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»  (далі - Закон № 1404-VIII), відповідно до  статті 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому  Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим  Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього  Закону  та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього  Закону  підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою  статті 18 Закону № 1404-VIII  виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим  Законом  заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, врегульований  статтею 63 Закону  № 1404-VIII, за змістом частин першої-третьої якої за  рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного  частиною шостою  статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
          В цьому випадку виконавцем примусове виконувалось рішення, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії - здійснити нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у встановленому чинним законодавством України порядку – відповідно до вимог, встановлених законом України «Про соціальний і правовий захист  військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року як військовослужбовцю, якому встановлена інвалідність ІІ групи внаслідок отримання травми, заподіяної при виконанні обов`язків військової служби, станом на дату винесення рішення з урахуванням виплаченої суми.  
          Таким чином, в межах спірних правовідносин виконавець мав перевірити виконання саме нарахування боржником стягувачу одноразової грошової допомоги  у визначеному судовим рішенням розмірі (250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2008 р., – рік встановлення  інвалідності 2 групи за вирахуванням виплаченої суми).
          За приписами пункту 9 частини 1 статті 39 Закону   № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі  фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Виходячи з наданих до заяви про закінчення виконавчого провадження боржником документів, а саме витягу з протоколу засідання комісії від 29.04.2020 р. № 66 про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2008 р., в сумі 158  250 грн. та здійснення виплати з урахуванням раніше виплаченої допомоги (6  961,50 грн.) в сумі 151  288,50 грн., а також відомостей про переказ коштів військовій частині НОМЕР_1 для проведення виплати одноразової грошової допомоги зі рішенням суду, в тому числі ОСОБА_1  в сумі 151  288,50 грн., виконавцем обґрунтовано зроблено висновок про фактичне  виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Суд визнає необґрунтованим висновок суду першої інстанції, яким підтримано доводи позивача, про те, що відповідачем не виконано обов`язок з перевірки виконання судового рішення, а саме відповідачем не  виконано в повній мірі норми, визначені    статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки листом боржника від 07.05.2020 р.  надано лише докази переказу коштів військовій частині НОМЕР_1 для проведення виплат одноразової грошової допомоги позивачу, проте, докази виплати відповідної компенсації у розмірі 151    288,50 грн. позивачу та суду відповідачем  не надано.
Так, як вказано вище, виконавчим документом в цьому випадку передбачено зобов`язання Міністерства оборони України  здійснити нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у встановленому чинним законодавством України порядку – відповідно до вимог, встановлених законом України «Про соціальний і правовий захист  військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, як військовослужбовцю, якому встановлена інвалідність ІІ групи внаслідок отримання травми, заподіяної при виконанні обов`язків військової служби, станом на дату винесення рішення з урахуванням виплаченої суми.  
Тобто, виконавчим документом на передбачено обов`язку Міністерства оборони України із виплати нарахованої ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зазначеному розмірі, відповідно, до обов`язку виконавця в цьому випадку не належала перевірка виплати стягувачу нарахованої суми.
Встановивши, що боржником фактично виконано  в повному обсязі рішення саме згідно з виконавчим документом, виконавцем обґрунтовано закінчено виконавче провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону   № 1404-VIIІ.
Суд визнає необґрунтованими такі підстави позову як неправильний розрахунок боржником розміру одноразової грошової допомоги.
Позивач вважає, що боржник мав розрахувати розмір одноразової грошової допомоги, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2020 р. 
Проте така позиція позивача є помилковою та не узгоджується із приписами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 (далі – Порядок № 975).
Зокрема, Порядком № 975 в редакції, чинній на час прийняття Міністерством оборони України рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (29.04.2020 р.), передбачено застосування прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, а не на день прийняття рішення про призначення допомоги.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що  висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають  обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права,  що є підставою  для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалення в цій частині нового рішення.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308,   315,   317, 321,   322, 325  Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України  на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 р. в справі  № 160/5799/20 задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 р. в справі  № 160/5799/20  за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії скасувати в частині визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. від 21.05.2020 про закінчення виконавчого провадження №59063825.
Ухвалити в цій частині позовних вимог нове рішення. 
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. від 21.05.2020 про закінчення виконавчого провадження №59063825.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття 29.09.2020 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено та проголошено в судовому засіданні 29.09.2020 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко