Номер провадження: 22-ц/813/5901/20 
Номер справи місцевого суду: 523/16111/19
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.
                        за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного?товариства «Одеський нафтопереробний завод» у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» на дії заступника начальника відділу Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Мельничука Руслана Валерійовича, стягувач – ОСОБА_1 , про визнання постанови протиправною та її скасування, на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Дяченка В.Г. 20 січня 2020 року у м. Одеса, –

встановила:

У жовтні 2019 року ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця, у якій просило суд визнати неправомірними дії заступника начальника Другого Суворовського ВДВС м. Одеси Мельничука Р.В., щодо накладення 26 вересня 2019 року штрафу у виконавчому проваджені №58716978 на ПАТ «Одеський нафтопереробний завод», та зобов`язати останнього скасувати постанову про накладення штрафу.
Скаргу обґрунтовано тим, що боржник у виконавчому провадженні №58716978 - ПАТ «Одеський нафтопереробний завод», отримав постанову від 26 вересня 2019 року про накладення на боржника штрафу у розмірі 5 100 грн. за невиконання рішення суду у справі №523/14063/17.
Також, постановою зобов`язано боржника надати уточнюючі довідки про характер роботи стягувача та копії архівних документів первинної звітності.
Однак, 17 квітня 2014 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва по справі №757/9548/14-к було накладено арешт на все нерухоме майно та земельну ділянку ПАТ «Одеський нафтопереробний завод», заборонивши розпорядження, продаж, передачу майнових прав щодо всього нерухомого майна та земельної ділянки.
19 січня 2016 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси накладено арешт на рухоме майно ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» шляхом заборони розпорядження, продажу та передачі майнових прав.
19 червня 2017 року вироком Суворовського районного суду м. Одеси по справі №523/8045/17 застосовано спеціальну конфіскацію всього майна ПАТ «Одеський нафтопереробний завод». Справа перебуває на стадії апеляційного провадження.
На даний час, майно ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» передано згідно акту приймання-передачі Державному Підприємству «Одеський нафтопереробний завод».
Таким чином, боржник не має доступу до території, майна та документів підприємства та не може виконати рішення суду, а тому накладення штрафу за невиконання рішення суду є неправомірним.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20 січня 2020 року у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» на дії заступника начальника відділу Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Мельничука Руслана Валерійовича було відмовлено.
В апеляційній скарзі представник Публічного акціонерного?товариства «Одеський нафтопереробний завод» просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою задовольнити скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, основним доводом, на який посилається апелянт, є те, що судом першої інстанції було порушено передбачені законом строки розгляду скарги на дії державного виконавця.
Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.
Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16 березня 2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).
Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16 березня 2020 року зі змінами «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів. Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2019 року ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця, у якій просило суд визнати неправомірними дії заступника начальника Другого Суворовського ВДВС м. Одеси Мельничука Р.В., щодо накладення 26 вересня 2019 року штрафу у виконавчому проваджені №58716978 на ПАТ «Одеський нафтопереробний завод», та зобов`язати останнього скасувати постанову про накладення штрафу.
Скаргу обґрунтовано тим, що боржник у виконавчому провадженні №58716978 - ПАТ «Одеський нафтопереробний завод», отримав постанову державного виконавця від 26 вересня 2019 року про накладення на боржника штрафу у розмірі 5 100 грн. за невиконання рішення суду у справі №523/14063/17.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних ?на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Статтею 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.
За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ?суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі – Конвенція).
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон? № 1404-VIII та зміни до ЦПК України, внесені відповідно до цього Закону.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України?«Про виконавче провадження», постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.
На спірні правовідносини поширюється?саме Закон № 1404-VIII, згідно зі статтею 1 якого виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір – це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону № 1404-VІІІ постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу, є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.
Згідно із частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Отже, імперативною нормою?– частиною другою статті 74 Закону № 1404 VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.
До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.
Вказаний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №766/740/17-ц, від 07 лютого 2019 року у справі №927/769/16, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2019 року у справі № 681/1637/18.
Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що справа за скаргою ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» про визнання неправомірними дії заступника начальника Другого Суворовського ВДВС м. Одеси Мельничука Р.В. щодо накладення 26 вересня 2019 року штрафу у виконавчому проваджені №58716978 на ПАТ «Одеський нафтопереробний завод», та скасування постанови про накладення штрафу, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» оскаржує постанову державного виконавця про накладення штрафу, а справи щодо оскарження таких постанов, в силу частини другої статті 20 КАС України, підсудні окружному адміністративному суду, на підставі чого провадження у справі в цій частині підлягає закриттю з підстав, передбачених статтею 255 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 255, 367, 368, 374, 377, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного?товариства «Одеський нафтопереробний завод» – задовольнити частково.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 20 січня 2020 року – скасувати.
Провадження у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» на дії заступника начальника відділу Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Мельничука Руслана Валерійовича, стягувач – ОСОБА_1 , про визнання постанови протиправною та її скасування - закрити.
Роз`яснити Публічному акціонерному товариству «Одеський нафтопереробний завод», що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції Одеського окружного адміністративного суду. Крім того, суд апеляційної інстанції роз`яснює скаржнику про наявність у нього права протягом десяти днів, з дня отримання відповідної постанови, звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 22 липня 2020 року.

Головуючий                                                        С.О. Погорєлова

Судді                                                        А.П. Заїкін

                                                       О.М. Таварткіладзе