ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 вересня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/4787/19	

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:
головуючого  судді:           Дурасової Ю.В.,
суддів:                               Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.12.2019 (головуючий суддя Конишева О.В., повний текст складено 06.12.2019)
у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу компенсації за 5 днів невикористаної щорічної основної відпустки в розмірі 1 243,02 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 8 197,66 грн., грошової компенсації за не отримане речове майно в розмірі 4 683,10 грн., підйомної допомоги в розмірі 7 458,03 грн., заробітної плати (та інші виплати) за листопад 2018 року в розмірі 8 136,84 грн.;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити позивачу компенсацію за 5 днів невикористаної щорічної основної відпустки в розмірі 1 243,02 грн., матеріальну допомогу для вирішення соціально- побутових питань в розмірі 8 197,66 грн., грошову компенсації за не отримане речове майно в розмірі 4 683,10 грн., підйомну допомогу в розмірі 7 458,03 грн., заробітну плату (та інші виплати) за листопад 2018 року в розмірі 8 136,84 грн., а також моральну шкоду в розмірі 50 000грн.
Позов обґрунтовано тим, що йому не в повному обсязі  після звільнення були проведені всі виплати, які передбачені законодавством. Вважає незаконною відмову відповідача щодо виплати позивачу компенсації за 5 днів невикористаної щорічної основної відпустки матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошову компенсації за не отримане речове майно, підйомну допомогу, заробітну плату (та інші виплати) за листопад 2018 року. Крім того, вважає, що такими діями відповідача було завдано позивачу значних моральних та фізичних страждань. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.12.2019 позов задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за 5 днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2017 рік та підйомної допомоги. 
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за 5 днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2017 рік. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу. 
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 розглянути питання щодо виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за листопад 2018 року в розмірі 8 136,84 грн. 
В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.
Рішення суду першої інстанції, обґрунтовано тим, що суми які просить виплатити позивач за  компенсацію невикористаної щорічної основної відпустки в розмірі 1 243,02 грн., за матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 8197,66 грн., за не отримане речове майно в розмірі 4 683,10 грн., за підйомну допомогу в розмірі 7 458,03 грн., зазначені лише в листі Донецького зонального відділу військової служби правопорядку від 09.08.2019 року № 23341, будь-якого офіційного розрахункового документа або офіційної довідки від відповідача з наведеними розрахунками до суду надано не було, тому перевірки правильність зазначених сум суд не може, а повноваження щодо розрахунку таких сум покладені на відповідача, тому суд не має законних підстав при прийнятті рішення зазначати  суми які просить виплатити позивач, з огляду на те, що вони не підтверджені належним чином.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині:
- виплати позивачу компенсації за 5 днів невикористаної щорічної відпустки за 2017 рік;
- виплати позивачу підйомної допомоги.
В іншій частині рішення суду першої інстанції просить залишити без змін. 
Посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що відповідь за підписом начальника кадрового центру сухопутних військ Збройних Сил України полковника Ходот В. від 25.04.2019 року містить зазначення, що при звільненні ОСОБА_1 йому виплачені кошти у загальній сумі 7047,83 грн. у тому числі компенсацію за невикористану відпустку в сумі 3051,58грн. Стосовно задоволення вимоги щодо виплати підйомної допомоги, зазначив, що підйомна допомога виплачується тим офіцерам, правщикам/мічманам і військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом, які переїхали у зв`язку з призначенням на посаду – за новим місцем служби на підставі наказу про призначення і наказу командира військової частини про вступ військовослужбовця до виконання обов`язків за посадою. Вважає, що прибувши з військової частини НОМЕР_2 с. Старичі до Військової частини НОМЕР_1 , розташованої в іншому населеному пункті, позивач не змінив своє місце проживання. Зазначає, що зі зміною місця проживання виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення. Також зазначає, що пунктом 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №548-ХІV визначено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити – до наступного прямого начальника. Звернення військовослужбовців до начальника здійснюється у формі рапорту. Рапорт ОСОБА_1 про виплат підйомної допомоги у зв`язку з переїздом до нового місця служби з одного населеного пункту в інший – не надходив.
Позивачем відзив на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
           Оскільки апеляційна скарга подана щодо частини рішення суду, то, діючи в межах вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції лише щодо задоволеної частини позовних вимог про зобов`язання відповідача:
- нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за 5 днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2017 рік; 
- нарахувати та виплатити позивачу підйомну допомогу. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
          Судом першої інстанції встановлено, що 28.04.2017 року позивачем був укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового, сержантського та старшинського складу (а.с. 10-11).
Під час звільнення зі служби позивач не погодився з проведеними відповідачем виплатами.
Так, позивач звертався у 2019 році до Міністерства оборони України, Кадрового центру сухопутних військ збройних сил України Міністерства оборони України до Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Міністерства оборони України з вимогою усунення порушень діючого законодавства щодо невиплати встановлених законом виплат, а саме: одноразової грошової допомоги; виплати підйомної допомоги; грошової  компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки; грошової компенсації вартості за не отримане речове майно.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Конституції України, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ, Закону України «Про відпустки» від 05 листопада 1996 року № 504/96-ВР, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22 жовтня 1993 року, норми Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року №1126-VI. 
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Отже, держава в силу норм Конституції України забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України.
Відповідно до частини 1-2 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Щорічна основна відпустка надається протягом календарного року.
Абзацом 2 пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті.
Згідно з абзацом 3 пункту 14 статті 10-1 вказаного Закону, у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки.
Статтею 24 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до п. 1 наказу командира військової частини пп НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 102 від 12.05.2017 року, сержанта ОСОБА_2 , призначеного наказом начальника 169 НГЦ від 05.05.2017 року № 28-РС на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти, ВОС - 837221А, який прибув з військової частини НОМЕР_4 смт. Десна, Чернігівської області з 12.05.2017 року зарахувати до списків особового складу частини на всі види забезпечення. Надати 3 (три) доби з 12 травня 2017 року для прийняття справ та посади (а.с. 14).
Згідно пункту 3 Наказу № 102 від 12.05.2017 року, сержанта ОСОБА_2 , вважати таким, що 12 травня 2017 року справу і посаду курсанта навчального взводу навчальної роти прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Також, у відповідності до п. 4 п.п. 4.6. Наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_5 від 19.06.2017 року №161 (м. Маріуполь), сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 13.06.2017 № 118 - PC на посаду командира транспортного відділення зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_5 , який прибув з військової частини НОМЕР_6 с. Старичі для подальшого походження служби, 19 червня 2017 року зарахувати особового складу частини та на всі види забезпечення. Вислуга років на 01.07.2017 становить 2 роки 9 місяців 7 днів (а.с. 13).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.10.2018 року №175-РС, позивач був звільнений з військової служби у запас за підпунктом “а” пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” (у зв`язку із закінченням строку контракту). Вислуга років у Збройних Силах становить: календарна - 03 роки 11 місяців 07 днів, - зазначена інформація підтверджується  Наказом №380 від 15.11.2018 (а.с. 12).
Відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 року, продовжено дію контракту (чинність контракту припинилася 27.10.2018) на час перебування на стаціонарному лікуванні в медичному закладі до 14.11.2018 року (а.с. 10-11, 12).
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2018 №380 позивача було виключено зі списків особового складу (а.с. 12).
В Наказі №380 від 15.11.2018 зазначено виплатити ОСОБА_1 :
- щомісячну премію в розмірі 106 % посадового окладу, 
- надбавку за особливості проходження служби в розмірі 10 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" за період з "01" по "15" листопада 2018 року. 
Також, в Наказі №380 від 15.11.2018 зазначено, що щорічна основна відпустка за 2018 рік використана тривалістю 15 днів.
Наказано виплатити:
- грошову компенсацію за 11 (одинадцять) днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2018 рік відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";
- допомогу для оздоровлення за 2018 рік відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" отримав;
- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" за 2018 рік не отримував.
В Наказі №380 від 15.11.2018 також зазначено, що постійним або службовим житлом за рахунок Міністерства оборони України ОСОБА_1 не забезпечувався; наказано зарахувати до військового оперативного резерву першої черги на посаду командира транспортного відділення зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , ВОС-837182А. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 23.10.2018 №175-РС; рапорт сержанта ОСОБА_1 (вх. № 10207 від 15.11.2018) (а.с. 12).
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в позові Позивач не зазначає саме за який рік невикористана відпустка, однак в силу листа Донецького зонального відділу військової служби правопорядку від 09.08.2019 року № 2334/1, підтверджується, що позивач не використав 5 днів відпустки за 2017 рік. Крім того, в цьому листі зазначено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2018 №29 позивач вибув у щорічну основну відпуску за 2017 рік з 30.01.2018 по 13.02.2018 терміном на 15 днів Відповідно до терміну проходження військової служби який на той час становив 8 місяців, позивач мав право на використання щорічної основної відпустки терміном 20 днів (а.с. 24). 
Враховуючи викладене колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не використано 5 днів щорічної основної відпустки за 2017 рік. 
Водночас, в наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2018 №380 про виключення зі списків особового складу відсутній відповідний пункт про виплату грошової компенсації за 5 днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2017 рік. 
При цьому, в листі від 09.08.2019 року №2334/1 зазначено, що військовим комендантом військової комендатури м. Покровськ призначено перевірку з метою встановлення ступеню вини посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , що призвели до невиплати вищевказаної грошової компенсації (а.с. 24). 
Таким чином, на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу, відповідачем протиправно не було проведено з позивачем усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за 5 календарних днів щорічної основної відпустки за 2017 рік, що правильно встановлено судом першої інстанції.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за 5 днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2017 рік.
Стосовно законності рішення суду першої інстанції з приводу задоволеної позовної вимоги про нарахування та виплату позивачу підйомної допомоги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Позивач в позові вказує, що в порушення Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 року №45 (далі - Порядок № 45), йому не була виплачена і підйомна допомога, яка відповідно до листа Донецького зонального відділу військової служби правопорядку від 09.08.2019 року № 23341, повинна становити 7 458,03 грн.
Факт прийняття позивачем посади та справ, переїзд на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду, підтверджується вказаними вище наказами командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 102 від 12.05.2017 року, командира військової частини польова пошта НОМЕР_5 від 19.06.2017 року № 161.
В листі  від 25.04.2019 №116 Кадрового центру сухопутних військ збройних сил України Міністерства оборони України зазначено, що підйомна допомога позивачу не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки після призначення на посаду підтверджуючих документів про зміну місця проживання згідно доповіді командування військової частини НОМЕР_1 позивачем не надано, відповідно підстави для її виплати відсутні.
В  листі від 09.08.2019 Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Міністерства оборони України, зазначено про те, що позивач не звертався з відповідним рапортом як то передбачено нормами законодавства, тому підстави для виплати підйомної допомоги відсутні.
У 2017 року, тобто на момент виникнення права на таку допомогу, виплату військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги було передбачено Інструкцією про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженою   наказом Міністра оборони України від 22.10.2001 №370, зареєстрованою в МіністерствіюстиціїУкраїни08.11.2001 за №940/6131 (далі- Інструкція №370).
Відповідно до п. 1 Інструкція №370 особам офіцерського складу (далі -  офіцери), прапорщикам (мічманам) та військовослужбовцям рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі  -військовослужбовці,  які проходять службу за контрактом), що переїхали до нового місця служби з одного населеного  пункту  в інший  у  зв`язку  з  призначенням  на посади або зміною постійної дислокації військової  частини  (підрозділу)  до  місця  постійної дислокації  військової  частини  або  підрозділу  зі зміною місця проживання,  виплачується підйомна допомога  в  розмірі  місячного грошового забезпечення.      
Згідно до п. 2 Інструкції №370 розмір   підйомної   допомоги  визначається  з  окладу  за основною посадою,  на яку призначений військовослужбовець або яку він  займав  до  дня  прибуття  військової частини (підрозділу) до нового пункту постійної дислокації,  окладу за військове звання та додаткових  видів  грошового забезпечення на день виникнення права на отримання підйомної допомоги.
У разі  призначення  на  посади або передислокації військової частини (підрозділу) в ті  місцевості,  де  чинним  законодавством України передбачена виплата підвищених посадових окладів, підйомна допомога виплачується з урахуванням підвищених посадових окладів. 
Підйомна допомога офіцерам, прапорщикам  (мічманам) і військовослужбовцям,   які проходять службу за контрактом, виплачується Офіцерам, прапорщикам (мічманам) і військовослужбовцям, які проходять службу за  контрактом,  що  вибувають  до  нового  місця служби в інший населений пункт на відстань більше 100 км, за їх бажанням виплачується грошове забезпечення за місяць наперед.
Слід зазначити, що ні Інструкцією№370 (яка діяла на момент виникнення права позивача на підйомну допомогу), а ні  Порядком виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 року № 45 (який вже діяв на момент звільнення) не передбачено подання позивачем будь-якого підтверджуючого документа, або рапорту для отримання підйомної допомоги, факт прибуття на нове місце служби в інший населений пункт повинен підтверджуватися лише наказами командира військової частини.
Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги в цій частини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України. 
З огляду на результати апеляційного розгляду та характер спірних правовідносин судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.12.2019  - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.          
Повний текст постанови складено 21.09.2020.
   
Головуючий   суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова