Дата документу  Справа № 336/3892/20 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №336/3892/20                                         Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І.
Провадження №33/807/602/20                                                 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року                                                місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , представника – адвоката Остапенка В.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою, 11 липня 2020 року о 14.07 годині водій ОСОБА_1 керував автомобілем ІЖ 412, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в районі буд. 5 по вул. Хороводній у м. Запоріжжя, та, маючи зовнішні ознаки перебування у стані наркотичного сп?яніння, на пропозицію поліцейських відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції  ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що постановою суду не згодний у зв`язку невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. Так, адреса зупинки його автомобіля була вказана в протоколі невірно як вбачається з відеозапису з правої сторони було поле, а з іншої обрив. На вимогу поліцейських відкрити багажник авто він повідомив, що без понятих вони не мають права проводити огляд, на що вони намагалися самостійно його відкрити. Поліцейський сказав, що вони навчать його, як потрібно поводитися з поліцейськими і, заявили, що він перебуває у стані наркотичного сп`янінні, хоча він наркотиків не вживає. Вказує, що протокол складений з порушенням, а саме: не зазначено дату складення протоколу, крім того копія видана йому не читаєма. Жодних свідків при зупинці автомобілю не було, крім осіб які їхали разом з ним. Звертає увагу, що він спочатку відмовився від проходження медичного огляду, а потім запропонував співробітникам поліції їхати на медогляд, на що вони відповіли відмовою. Після чого, він самостійно поїхав на медогляд, де о 15 год.15 хв. 11.07.2020 року отримав висновок, що ознак сп`яніння не виявлено. Також, поліцейські не роз`яснили його права, а докази відсторонення відсутні. Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника адвоката Остапенка В.С. на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Разом з тим, зазначені вимоги закону судом першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 виконані не були.
З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи вважав доведеним факт відмовиОСОБА_1  від проходження огляду у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння.
Однак, з таким висновком суду апеляційна інстанція не може погодитися у зв`язку з наступним.
Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У ч. 4 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
У п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою встановлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103, зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 працівником поліції було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, проте, ознак, про які зазначено в ч. 4 розділу І Інструкції працівник поліції не вказує. 
У протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 зазначено даний водій керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння і такими ознаками зазначено: розширені зіниці, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів.
Оглянутий відеозапис не засвідчує факту проведення працівником патрульної поліції будь-яких дій, які йому дозволили стверджувати про розширення у ОСОБА_1 зіниць та відсутність їх реакції на світло.
Натомість, зафіксовані обставини спілкування працівників патрульної поліції із ОСОБА_1 виявляють адекватність поведінки останнього, відсутність будь-яких ознак порушення мови та належна координація рухів.
Отже, відео спростовує відомості, викладені у протоколі стосовно наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.
Також з відеозапису не вбачається присутності свідків при відмові ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, як того вимагають положення п. 8 вищезазначеного Порядку № 1103. 
Зазначені у протоколі свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за викликом апеляційної інстанції не з`явилися, отже, допитати вказаних осіб у змагальному процесі не виявилося можливим. 
До письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які за своїм змістом вказують на присутність даних осіб при фіксуванні ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 та при відмові останнього від проходження огляду у медичному закладі апеляційний суд ставиться критично через спростування таких свідчень відеоматеріалом та неможливість безпосереднього допиту даних свідків у судовому процесі. 
Одночасно, апеляційна інстанція зауважує, що і у суді першої інстанції вказані свідки не допитувались та не викликалися попре висловлені ОСОБА_1 заперечення обставинам, викладеним у відповідному протоколі.
Крім того, відеозапис надано не у повному обсязі, тому не можливо спростувати твердження ОСОБА_1 щодо надання ним згоди їхати на медичний огляд. 
Так, ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснив, що спочатку він висловив відмову, оскільки був обурений діями працівників поліції. Натомість одразу за телефонною порадою товариша повідомив працівників поліції, що згоден поїхати на огляд, однак йому було відмовлено та складено протокол, після його він був змушений самостійно звернутися до медичної установи.
Послідуюче проходження ОСОБА_1 медичного огляду в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР того ж дня 11.07.2020 року о 15.05 год., тобто з дотриманням терміну проходження, як того вимагають положення ч. 4 ст. 266 КУпАП, та отримання висновку від 11.07.2020 року за № 3507, в якому зазначено, що ОСОБА_1 тверезий, ознак сп`яніння не виявлено (а.с.21) свідчить на користь пояснень ОСОБА_1 щодо обставин його зупинки 11.07.2020 року о 14.07. год. та хронологію подальших подій, а так само засвідчує відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.
Означений висновок проаналізований апеляційним судом в контексті обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та інших письмових доказів, і на переконання апеляційного суду відповідає вимогам ч. 4 ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735.
За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови, оскільки дослідженні докази у їх сукупності спростовують висновки районного суду.
При цьому слід зауважити про неприпустимість спрощеного та формального підходу до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Беззаперечних та переконливих доказів провини ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність у діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вимагає задоволення апеляційного скарги та скасування постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 з закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись 294 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2020 року, якою  ОСОБА_1  про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник