08.07.20
22-ц/812/1055/20
Провадження №22-ц/812/1055/20 
П О С Т А Н О В А 
Іменем України
       08 липня 2020 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - Бондаренко Т.З.,
суддів - Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,
із секретарем судового засідання – Біляєвою В.М.,
за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №475/1508/19 за апеляційною скаргою 
ОСОБА_2 
на рішення, яке постановив Доманівський районний суд Миколаївської області під головуванням судді Єгорової Н.І. у приміщенні цього суду 17 квітня 2020 року за позовом 
ОСОБА_2 до Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області, треті особи: Доманівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

       У грудні 2019 року ОСОБА_2  звернувся до суду з позовом до Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування посилався на те, що він є сином померлого  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. За період життя померлим було набуто право власності на земельну ділянку, розташовану в межах території Акмечетської сільської ради, Доманівського району.
Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки розміром 4.88 га, що знаходиться в межах території Акмечетської сільської ради, Доманівського району Миколаївської області. 
Позивач, як спадкоємець першої черги, у січні 2018 року звернувся до Доманівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, з незрозумілих для нього підстав, 31 січня 2018 року він отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, у якій було зазначено, що свідоцтво про право на спадщину за законом йому не може бути видано, оскільки пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини.
Позивач вважає, що строк подачі заяви до нотаріуса він пропустив з поважної причини, тобто у зв`язку з довготривалим лікуванням, що підтверджується медичною довідкою від 22 листопада 2019 року. За станом здоров`я він не міг займатися питанням щодо оформлення спадщини.
Оскільки, позивач є спадкоємцем першої черги за законом та бажає прийняти спадщину, однак пропустив строк для подачі заяви до нотаріальної контори, як він вважає, з поважної причини, але не може нотаріально оформити спадкові права, він звернувся з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 17 квітня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. 
Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги повністю.
В обґрунтування посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. А саме, що судом безпідставно не взято до уваги, що тривалий час перебував на лікуванні.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
       Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Згідно із вимогами  ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
       Районний суд ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовної заяви про надання додаткового строку на прийняття спадщини, виходив з того, що наведена позивачем причина перебування його на амбулаторному лікуванні у період, що співпадає з 6-місячним терміном, визначеним законом для прийняття спадщини, не є поважними причинами, у розумінні ч.1 ст. 1272 ЦК України.
       Проте, з таким висновком суду не можна погодитись, оскільки він не ґрунтується на конкретних обставинах та матеріалах справи.
Загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с. 11).
Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 4,88 га, розташованої в межах трериторії Акмечетської сільської ради Доманівського району Миколаївської області.
Право власності спадкодавця на земельну ділянку підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-МК №024232 (а.с. 10). 
Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги, який звернувся до нотаріуса 31 січня 2018 року з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, про що свідчить копія спадкової справи. Заява позивача була зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 27, спадкову справу заведено за № 12/2018 (а.с.31-52).
Родинні стосунки спадкоємця ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_6 підтверджуються копією свідоцтва про народження (а.с.5).
Відповідно до спадкової справи, крім позивача, до нотаріуса в 2018 році, після сплину шестимісячного строку, також звернулися діти спадкодавця ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 .
Також, в матеріалах спадкової справи міститься довідка Доманівської селищної ради Доманівського району Миколаївської області про те, що на час смерті спадкодавця з ним проживала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована з 25 березня 1980 року (а.с. 32). В грудні 2019 року Доманівською селищною радою Миколаївської області було видано наступну довідку, з якої слідує, що ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 22).
Районний суд, вірно встановив наведені обставини, правильно визначив характер спірних правовідносин та правові норми, які їх регулюють, обґрунтовано пославшись в тому числі і на п. 24 Постанови Пленуму №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в якому Верховний Суд України роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску для прийняття спадщини, та визнає їх поважними, якщо вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а також на аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
Як на поважність причини пропуску строку на прийняття спадщини, позивач посилався на свою хворобу. На підтвердження такого, позивачем була надана медична довідка КНП Доманівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги від 22 листопада 2019 року та виписки із медичної картки амбулаторного хворого № 90 від 28 січня 2020 року та від 06 березня 2020 року, з яких вбачається, що в період з 01 жовтня 2007 року по 21 червня 2008 року, ОСОБА_2 періодично протягом двох тижнів перебував на амбулаторному лікуванні, яке відбувалося кожного місяця з діагнозами: хронічний бронхіт, хронічний пієлонефрит, хронічний простатит, гіпертонічна хвороба. В тому числі із довідки Доманівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги від 13 травня 2020 року, наданої до апеляційного суду, вбачається, що з 02 по 25 лютого 2008 року, позивач перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні Доманівської ЦРЛ з діагнозом гіпертонічний криз, правосторонній гіперпарез, хронічний пієлонефрит в стадії загострення (а.с. 115).
На запит адвоката, лікар КНП Доманівського РЦП МСД ДРР Ступін ОСОБА_10 . ОСОБА_11 зазначив, що пацієнт ОСОБА_2 звертався до нього із скаргами на підвищену температуру, головний біль, біль в нирках, задуху, запаморочення. Внаслідок проведеного обстеження йому встановлено діагноз гіпертонічний криз, пієлонефрит в стадії загострення (а.с.116).
З наведеного слідує, що хвороба позивача має тривалий характер, наведені симптоми наявних захворювань та рекомендації лікаря пов`язані з обмеженням рухливості, відвідування будь-яких установ, передбачали переважно ліжковий режим. 
Таким чином тривала хвороба позивача та вказаний незадовільний стан його здоров`я, слід розцінювати як об`єктивну перешкоду, що істотно утруднювала, здійснення передбачених законом дій щодо прийняття спадщини, а тому таке є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Районний суд, зазначаючи про те, що позивач лікувався в домашніх умовах, та не був обмежений в пересуванні, та мав вільний від лікування час, не з`ясував та не дослідив ступінь тяжкості захворювання позивача та симптоми, які супроводжували таке захворювання, а тому дійшов до наведеного помилкового висновку.
Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/14 висловив свою позицію, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
За викладених обставин, визнання наведеної ОСОБА_2 причини (тривала хвороба) пропуску строку для прийняття спадщини, як поважної причини, не суперечить наведеним висновкам Верховного суду, тоді як районний суд необґрунтовано дійшов зворотного висновку.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність.
Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Нормами ст. 81 ЦПК передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем ОСОБА_2 доведено порушення його права на гарантоване законом поновлення строку на прийняття спадщини в разі його пропуску з поважних причин, в зв`язку з чим таке право, з урахуванням наведеного принципу справедливості, а також, що відповідач у справі Прибузька сільська рада Доманівського району Миколаївської області не заперечувала проти задоволення позову, підлягає судовому захисту, шляхом надання додаткового строку для прийняття спадщини.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
З огляду на викладене, оскаржуване рішення районного суду підлягає скасуванню, з ухваленням у справі нового судового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 та надання йому додаткового строку для прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня ухвалення вказаного судового рішення. 
Керуючись ст.ст. 368,374,376,381-384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 17 квітня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_12 до Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задовольнити частково.
Надати ОСОБА_2 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті, ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом трьох місяців з дня винесення даної постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту в порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, 13 липня 2020 року.

Судді         Т.З.Бондаренко 

Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова