Постанова 
Іменем України
 
22 вересня 2020 року     
                    
м. Київ
 
провадження №22-ц/824/9795/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду  цивільних справ:
головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач), 
суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,
 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,
 
на ухвалу Подільського районного суду м. Києва про зупинення провадження 
 
в складі судді Ларіонової Н.М. 
 
від 09 вересня 2019 року 
 
по справі №758/14362/15-ц Подільського районного суду м. Києва
 
за позовом Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк»
 
до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 
 
треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_6 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартиненко Віктор Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Клименко Дмитро Борисович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозов Геннадій Вікторович, ОСОБА_7 , Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві,
 
про встановлення факту нікчемності правочинів щодо розпорядження нерухомим майном, яке перебуває в іпотеці,
 
                                                         В С Т А Н О В И В:
 
В грудні 2015 року позивач - Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» (далі -          ПАТ "Платинум Банк" звернувся до Подільського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом.
 
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року зупинено провадження до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні №12014120170001099 від 14.11.2014.
 
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_2 , звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилалася на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.
 
В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для обов`язкового зупинення провадження у справі. 
 
Судом першої інстанції не враховано, що кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12014120170001099 від 14.11.2014 знаходиться лише на стадії досудового розслідування та не є предметом вирішення в порядку кримінального судочинства, а в матеріалах справи відсутні докази щодо перебування на розгляді в суді кримінальної справи. Вважав, що за таких обставин судом грубо порушено положення п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.
 
Судом не зазначено в ухвалі в чому полягає передбачена законом неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи.
 
Вказувала, що судом безпідставно взято до уваги лист заступника начальника слідчого відділу управління з розслідування злочинів Генеральної прокуратури України Ковальчука Ю., вчинених на тимчасово окупованих територіях, щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12014120170001099 від 14.11.2014 з проханням зупинити провадження, оскільки дана особа не є ані стороною, ані учасником даної справи.
 
За наведених обставин просила скасувати ухвалу Подільського районного суду                  м. Києва від 19.09.2019 та направити справу для продовження розгляду.
 
Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила проводити розгляд справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням її про дату, час та місце судового засідання.
Клопотання не підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду про зупинення провадження розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Більш того, бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.
Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття провадження.
 
У відповідності до вимог ст. 360 ЦПК України, судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття провадження учасникам справи роз`яснено право на подання відзиву на апеляційну скаргу та встановлено строк на подання відзиву протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження.
 
Учасники справи своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися. Також не зверталися до суду з клопотанням про продовження строку для подання відзиву на апеляційну скаргу.
А згідно з ч. 4 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
 
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року зупинено провадження з підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Така підстава зупинення провадження застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Положеннями статті 251 ЦПК України передбачено випадки у разі яких суд зобов'язаний зупинити провадження у справі.
Зокрема, відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що існує об`єктивна неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні №12014120170001099 від 14.11.2014, а відтак наявні підстави для зупинення провадження, передбачені п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.
 
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 зазначала, що у суду були відсутні підстави для зупинення провадження, передбачені п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування та не є предметом вирішення кримінального судочинства.
 
Колегія суддів вважає обґрунтованими такі доводи апеляційної скарги з наступних підстав.
 
Як вже зазначалось вище, у відповідності до вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи в порядку кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням у іншій справі.
 
Отже, в розумінні п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України зупинення провадження можливо лише за об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, яка, зокрема, розглядається в порядку кримінального судочинства або до набрання законної сили судовим рішенням у такій кримінальній справі.
 
Положення п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України не передбачають обов'язку суду зупиняти провадження у справі у зв'язку з проведенням органами досудового слідства досудового розслідування у кримінальному провадженні.
 
З мотивувальної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12014120170001099 від 14.11.2014 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за вчинення злочинів проти власності, які пов`язані із заволодінням чужим майном (шахрайство), створення фіктивного підприємництва, легалізацією (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, а також підроблення документів.
 
Законодавцем визначено, що кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Кримінальне судочинство - врегульована кримінально-процесуальними нормами діяльність суду з відправлення правосуддя у кримінальних справах.
 
В той же час, матеріали справи не містять доказів, що кримінальне провадження №12014120170001099 від 14.11.2014 є предметом вирішення в порядку кримінального судочинства. 
Крім того, ухвала суду не містить обґрунтувань об`єктивної неможливості розгляду цієї цивільної справи до ухвалення судового рішення у кримінальній справі. 
Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду у цивільній справі є встановлення факту нікчемності правочину, а за загальним правилом правочин є нікчемним, якщо це передбачено законом і не залежить від наявності кримінальної справи.
 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав, визначених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, для зупинення провадження у цій справі. 
Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу про зупинення провадження судом постановлено з порушенням норм процесуального права.
 
Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.
 
Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України,  
 
                                             П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , - задовольнити.
 
Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст постанови складено 22 вересня 2020 року.
 
Головуючий                                                                                                  О.Ф. Мазурик
 
Судді                                                                                                               В.А. Кравець
                                                                                                                  Л.Д. Махлай