УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/71/20 Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д. В. 
Категорія 44    Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря     Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/71/20 за позовом  ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 травня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Кузнєцова Д.В., 

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на свою користь 30000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок безпідставного винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження від 5 липня 2019 року.
Зазначає, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 4 грудня 2018 року у справі №240/5126/18 зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області затвердити проект землеустрою із відведення йому в оренду земельної ділянки, площею 56,1807 га, для ведення фермерського господарства на території Старосолотвинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області.
Вказує, що 5 липня 2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Корнєєвим М.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконання рішення суду.
Однак, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 9 вересня 2019 року у справі №240/9508/19 визнано протиправною та скасовано вищезазначену постанову.
Позивач зазначає, що внаслідок таких неправомірних дій йому завдано моральну шкоду, оскільки державний виконавець не забезпечив своєчасне, належне й повне виконання рішення суду, що позбавило його можливості отримати в оренду земельну ділянку для ведення фермерського господарства.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15 травня 2020 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 3000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині стягнення 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди та ухвалити нове, яким зменшити розмір морального відшкодування до 100 грн., виходячи з принципу співмірності розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.
В обґрунтування зазначено, що причиною невиконання рішення суду є протиправні дії боржника, який без поважних причин не виконував рішення суду й не вживав заходів щодо його виконання.
Суд залишив поза увагою ту обставину, що підставою для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження була відсутність на титульній сторінці проекту землеустрою відповідного грифу - «Затверджено», однак, про зазначені обставини стягувач, будучи стороною виконавчого провадження, не повідомляв державного виконавця, а також не скористався своїм правом на подання відповідних письмових пояснень чи заперечень у виконавчому провадженні. Також зазначено, що державним виконавцем з метою виконання рішення суду відновлено виконавче провадження та вжито заходи примусового характеру, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», однак дане рішення залишається невиконаним з вини боржника, а не державного виконавця.
ОСОБА_1 подав відзив, у якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу.
На думку представника ОСОБА_1 , апеляційна скарга є безпідставною.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Так, судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 4 грудня 2018 року у справі №240/5126/18, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо затвердження проекту землеустрою з відведення земельної ділянки в оренду площею 56,1807 га для ведення фермерського господарства позивачу, яка розташована на території Старосолотвинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області. 
Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області затвердити проект землеустрою з відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 , площею 56,1807 га, для ведення фермерського господарства на території Старосолотвинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області.
З метою виконання зазначеного рішення суду 17 травня 2019 року був виданий виконавчий лист та 23 липня 2019 року відкрито виконавче провадження.
5 липня 2019 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області Корнєєва М.М. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №240/5126/18 закінчено у зв`язку із надходженням листа ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 4 липня 2019 року та копії наказу ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 4 липня 2019 року, зі змісту яких вбачається, що рішення суду виконане в повному обсязі відповідно до виконавчого документа.
Наказом ГУ Держгеокадастру у Житомирській області №6-1962/14-19-СГ від 4 липня 2019 року затверджено проект землеустрою з відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 , площею 56,1807 га, для ведення фермерського господарства на території Старосолотвинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області. Водночас, п. 2 зазначеного наказу передбачено, що органам державної реєстрації речових прав необхідно взяти до відома неможливість передачі даної земельної ділянки в користування, у зв`язку з належністю права власності на цю земельну ділянку іншим особам.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 9 вересня 2019 року у справі №240/9508/19, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про закінчення виконавчого провадження №59181847 від 5 липня 2019 року. 
Зобов`язано УДВС ГТУЮ у Житомирській області вчинити дії щодо виконання виконавчого листа №240/5126/18, виданого Житомирським окружним адміністративним судом 17 травня 2019 року, з урахуванням висновків суду у даній справі.
Зокрема, суд зазначив, що відповідач, приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження, не перевірив чи вчинено Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області дії щодо фактичного проставлення грифу "Затверджено" на відповідному проекті землеустрою. При цьому, суд констатував, що рішення не виконане й права позивача не поновлені.
Відповідно до постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Корнєєва М.М. від 25 лютого 2020 року, на підставі п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №240/5126/18.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 23 січня 2020 року державним виконавцем винесено постанову, якою на боржника накладено штраф у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду.  Пунктом 2 даної постанови зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. Копію даної постанови направлено боржнику. 
В подальшому, 18 лютого 2020 року, державним виконавцем винесена постанова про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 10200 грн.
Оскільки станом на 25 лютого 2020 року рішення суду не виконане, на адресу Головного управління Національної поліції в Житомирській області направлено повідомлення державного виконавця про вчинення боржником кримінального правопорушення.
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про часткове задоволення позову.
Так, ст.23 ЦК України передбачене право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно зі ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Матеріали справи свідчать, що рішення суду тривалий час залишається невиконаним, затримка у виконанні цього рішення частково була зумовлена й тим, що державний виконавець своєю постановою від 5 липня 2019 року закінчив виконавче провадження. Зазначена постанова була скасована в судовому порядку, що, в свою чергу, вказує на неправомірність дій державного виконавця при прийнятті рішення про закінчення виконавчого провадження.
Суд належним чином надав оцінку обставинам справи та доказам, наданим сторонами, й, враховуючи засади розумності, співмірності та справедливості, обгрунтовано стягнув на користь позивача 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні. 

Керуючись ст. ст. 259,268,367,368, 374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 травня 2020 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: