ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Тимошенко В.П.
                                                                                                      Суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2020 року                                                                                         Справа № 580/2662/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді          Епель О.В., 
суддів:                                    Губської Л.В., Шурка О.І.,
за участю секретаря           Лісник Т.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року у справі 

за позовом           сільськогосподарського товариства 
з обмеженою відповідальністю «Богданівське»

до                     Головного управління Державної фіскальної служби 
у Черкаській області,
Головного управління Державної податкової служби 
у Черкаській області

про                     визнання протиправним та скасування рішення, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Богданівське» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі - відповідач-1), Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області (далі - відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення від 12.06.2019 № 0006621304 про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат (авансових платежів), на які нараховується єдиний внесок, у розмірі 41212,03 грн.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в акті перевірки зазначено, що 07.12.2017 сума належного до сплати позивачем ЄСВ становить 2860,31 грн., а далі підтверджується сплата ЄСВ у розмірі 38000,00 грн. та зазначено про несплату цього платежу в нарахованій сумі.
При цьому, суд звернув увагу на те, що відповідачами не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що позивачем допущено порушення законодавства щодо несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, зокрема первинних документів, які б підтверджували встановленні порушення.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач - ГУ ДФС у Черкаській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову, стверджуючи, що позивачем було порушено вимоги законодавства щодо сплати єдиного внеску та допущено невиконання покладених на нього зобов`язань, а саме - не сплачено  відповідні суми ЄСВ при здійсненні видачі сум, на які нараховується єдиний внесок, на загальну суму 412120,39 грн.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини цієї справи та порушено норми матеріального і процесуального права при ухваленні цього рішення.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
          Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів податкового органу та наголошуючи на тому, що всі доводи відповідача не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2020 було витребувано додаткові докази у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи,  колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Богданівське» (далі - СТОВ «Богданівське») зареєстровано як юридична особа 27.10.1999 (код ЄДРПОУ 03793082) та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Черкаській області.
У період з 18.03.2019 по 05.04.2019 ГУ ДФС у Черкаській області проведено документальну планову виїзну перевірку СТОВ «Богданівське» з питань дотримання податкового законодавства в частині нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 та єдиного соціального внеску за період з 01.01.2011 по 31.12.2018.
За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 12.04.2019 № 184/23-00-13-0412/03793082, в якому встановлено порушення позивачем п. 1 ч. 2 ст. 6 та абз. 2 п. 8 ст. Закону № 2464, що призвело до несплати єдиного внеску одночасно з видачею сум, на які нараховується єдиний внесок на загальну суму 412 120,39 грн.
Не погоджуючись із зазначеним актом перевірки СТОВ «Богданівське» в порядку ст. 86 Податкового кодексу України подало заперечення № 54 від 25.04.2019.
За результатами розгляду вказаних заперечень ГУ ДФС у Черкаській області прийняло наказ від 08.05.2019 № 901 «Про проведення документальної позапланової перевірки СТОВ «Богданівське».
На підставі зазначеного наказу, у період з 27 травня по 31 травня 2019 року ГУ ДФС у Черкаській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку СТОВ «Богданівське» з питань, які зазначені в запереченнях від 25.04.2019 № 54, за результатами якої складено акт від 07.06.2019 № 298/23-00-13-0214/03793082, в якому встановлено порушення п. 1 ч. 2 ст. 6 та абз. 2 п. 8 ст. 9 Закону № 2464, що призвело до несплати позивачем єдиного внеску одночасно з видачею сум, на які нараховується єдиний внесок на загальну суму 412 120,39 грн., в тому числі: за грудень 2017 року в сумі 17285,34 грн, за січень 2018 року в сумі 61433,04 грн, за лютий 2018 року в сумі 54200,00 грн, за березень 2018 року в сумі 43792,01 грн, за квітень 2018 року в сумі 49952,02 грн, за травень 2018 року в сумі 65681,64 грн, за червень 2018 року в сумі 66737,21 грн та за липень 2018 року в сумі 53035,24 грн. 
При цьому, контролюючим органом було встановлено та відображено в актах перевірки, що станом на 31.12.2018 в інтегрованій картці платника СТОВ «Богданівське» рахується переплата з єдиного внеску в сумі 111086,09 грн.
Також в актах установлено, що 07.12.2017 сума належного до сплати ЄСВ становить 2860,31 грн, далі підтверджується сплата ЄСВ у розмірі 38000 грн, проте ревізорами зазначено про несплату даного платежу в нарахованій сумі.
Аналогічні розбіжності містяться в акті перевірки за 21.12.2017, 05.01.2018, 16.01.2018, 25.01.2018, 06.02.2018,16.02.2018, 05.03.2018, 19.03.2018, 18.04.2018, 19.04.2018, 24.04.2018, 26.04.2018, 05.05.2018, 10.05.2018, 15.05.2018, 24.05.2018, 07.06.2018, 08.06.2018, 19.06.2018, 27.06.2018, 06.07.2018, 17.07.2018, 18.07.2018, 23.07.2018, 25.07.2018.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2017 контролюючим органом не враховано позивачу у сплату зобов`язань з ЄСВ у сумі 2860,31 грн., ні суму переплати, ні суми сплаченого товариством у цей день ЄСВ в розмірі 38000,00 грн.
12.06.2019 відповідачем на підставі зазначеного акта перевірки прийнято рішення № 0006621304 про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат (авансових) платежів, на які нараховується єдиний внесок в розмірі 41212,03 грн.
Листом ГУ ДФС у Черкаській області від 12.06.2019 № 18041/23-00-13-00-0408 копію зазначеного рішення направлено позивачу та отримано ним 18.06.2019. 
Позивач, вважаючи так рішення податкового органу протиправним, свої права порушеними, звернувся до суду з цим позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №  449 (далі - Інструкція № 449).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У пункті 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Згідно з частин восьмої, одинадцятої статті 9 Закону № 2464-VI, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.
У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
У частині десятій, пункті другому частини одинадцятої статті 25 Закону №  2464-VI визначено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема :за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом № 2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, регламентована Інструкцією №  449.
Згідно з пунктом 1 розділу VII Інструкції № 449, за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.
Підпунктом 2 пункту 2 розділу VII Інструкції № 449 визначено, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI до платників, визначених підпунктами 1 - 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.
Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.
При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.
Відповідно до пункту 7 розділу VII Інструкції № 449, рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених пунктами 2, 3, 5, 6 цього розділу, за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає посадова особа органу доходів і зборів. За результатами розгляду акта документальної перевірки рішення про нарахування пені та застосування штрафів приймається протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки - приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що підставою для застосування до платника ЄСВ штрафних санкцій та нарахування пені є несвоєчасна сплата останнім єдиного внеску.
Разом з тим, згідно з приписами вищенаведеного спеціального Закону №  2464-VI, суми наявної у платника переплати підлягають врахуванню до сплати ним єдиного внеску і відповідно є належним виконання його зобов`язань з ЄСВ.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що станом на грудень 2017 року, тобто період, який визначається позивачем як той, з якого позивачем порушено його зобов`язання зі сплати єдиного внеску, у позивача була наявна відповідна сума переплати і, крім того, 07.12.2017 ним було сплаченого ЄСВ в розмірі 38000,00 грн., але відповідні суми (платежі) контролюючим органом ані під час первинної перевірки, ані при повторній перевірці (позаплановій) не враховані, що й призвело до неправомірного висновку щодо протиправної поведінки платника і подальшого нарахування йому спірних штрафних санкції (як похідне).
При цьому, апеляційний суд зазначає, що такі обставини не спростовані відповідачами ані під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження і на виконання ухвали апеляційного суду від 07.07.2020 про витребування доказів суду не надано жодних ґрунтованих пояснень, які б спростовували наведене, та/або відповідних доказів, а лише подано викопіювання з акта перевірки, узагальнення до нього та розрахунок, який був первісно складений.
Тож, доводи апелянта про те, що позивачем було порушено вимоги законодавства щодо сплати єдиного внеску та допущено невиконання покладених на нього зобов`язань, а саме - не сплачено  відповідні суми ЄСВ при здійсненні видачі сум, на які нараховується єдиний внесок, на загальну суму 412120,39 грн., є необґрунтованими.
Враховуючи вищевикладене та перевіривши рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, згідно з вимогами статті 308 КАС України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності рішення від 12.06.2019 № 0006621304 про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат (авансових платежів), на які нараховується єдиний внесок, у розмірі 41212,03 грн., необхідності його скасування та задоволення позову в цій справі.
Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року - без змін.
Розподіл судових витрат.
          З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 21 липня 2020 року.

Головуючий суддя          

Судді: