ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

23 вересня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/3665/20
Головуючий у першій інстанції – Карапута Л. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1125/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді: Мамонової О.Є.,
суддів – Бобрової І.О., Шитченко Н.В.,
із секретарем Бивалькевич Т.В.,

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідачі: Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підготовки (Чернігівський обласний військовий комісаріат), Міністерство оборони України,
треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підготовки (Чернігівський обласний військовий комісаріат), Міністерства оборони України про визнання права на отримання компенсації за належне для отримання жиле приміщення, визнання незаконними рішень та їх скасування, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

                                      У С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підготовки (далі - ЧО ТЦК та СП), Міністерства оборони України (далі – МОУ), в якому просив:
1) визнати право позивача на отримання його сім`єю складом із п`яти осіб грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, на отримання якої вони мають законне право згідно п. 2 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 24.06.2004 № 1865-IV, ч. 3 ст. 50 ЖК України та на підстав Закону України № 1510-IV (1510-17) «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань забезпечення житлом громадян», в повному обсязі, без відрахування площі державної квартири в якій проживає, оскільки в цій квартирі законно залишаються проживати інші члени його сім`ї, які вже є окремими сім`ями;
2) визнати незаконними з підстав вищезазначених правових норм Законів України, зокрема, п. 2 прикінцевих положень Закону України від 24.06.2004 №1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ч. 3 ст. 50 ЖК України та підстав Закону України № 1510-IV (1510-17) «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань забезпечення житлом громадян», рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , що юридично оформлене у формі протоколу засідання житлової комісії від 12.10.2018 № 16 та рішення комісії Міністерства оборони України з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей житловими приміщеннями № 350 від 28.11.2018 щодо перевірки дотримання вимог законодавства при нарахуванні грошової компенсації за 2018 рік у Чернігівському гарнізоні, яке юридично оформлене у формі протоколу її засідання і в якому в пропозиціях стосовно сім`ї позивача виписано надуманий, безпідставний висновок «Доопрацювати питання щодо квартирного обліку», замість законного, вмотивованого і обґрунтованого висновку як того передбачає чинне законодавство в їх частинах відносно позивача ОСОБА_1 та його сім`ї, незаконними та скасувати їх з цих підстав;
3) зобов`язати відповідачів негайно надати сім`ї позивача складом вже із п`яти осіб грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення в повному обсязі без відрахування площі державної квартири, в якій залишаються проживати колишні члени сім`ї позивача, які вже є окремими сім`ями;
4) стягнути з Міністерства оборони України на користь позивача та його сім`ї моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.
Позов обґрунтовував тим, що він складом сім`ї із 5 осіб перебуває на квартирному обліку в ЧО ТЦК та СП з 23.03.1999, а також у списках осіб, які мають право на позачергове отримання житла з 25.09.2000, і цим складом його сім`я має законне право на отримання житла з урахуванням вимог ст. 50 ЖК України. Позивач вказує, що він разом з членами своєї сім`ї забезпечується житлом відповідно до Положення про порядок забезпечення жилою площею в ЗСУ, затвердженого наказом МОУ № 20 від 03.02.1995 у редакції, чинній на час зарахування позивача на квартирний облік, та має право на отримання житла без здачі державної квартири, в якій проживає та яку отримав раніше, оскільки в ній залишаються проживати на законних підставах інші члени його сім`ї, які виключені зі складу сім`ї на отримання житла та є вже окремими сім`ями.
Після внесення змін до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» сім`я позивача має також законне право на отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення в повному обсязі на його склад сім`ї  без відрахування площі раніше отриманої ним державної квартири. 
Проте всупереч вищезазначеним вимогам чинного законодавства належне до отримання житло та грошова компенсація за нього сім`ї позивача колегіальними  органами відповідачів, якими є житлові комісії цих органів, та їх відповідальними посадовими особами з житлового забезпечення МОУ, які затверджують їх рішення, позивачу умисно та протиправно не надається. 
Незаконними діями та рішеннями відповідачів позивачу та його сім`ї завдано моральної шкоди, яка полягає у порушенні його прав, психоемоційних переживаннях, хвилюванні, нервуванні, погіршенні стосунків з оточуючими людьми, душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з їх протиправною поведінкою щодо нього, необхідності звернення до суду для захисту своїх прав, що призвело до порушення звичного способу його життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його організації, витрачання свого часу та коштів на оплату правової допомоги. Позивач вказує, що протягом тривалого часу за наявності законних на те підстав він був позбавлений права на соціальний захист, яке гарантоване державою у ст. 46 Конституції України.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.07.2020 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неповноту встановлення обставин, які мають значення для справи, та неправильність оцінки доказів.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що до спірних правовідносин мають бути застосовані норми ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ № 20 від 03.02.1995, чинного на час зарахування позивача на квартирний облік, а суд першої інстанції протиправно послався на відомчий наказ МОУ № 380 від 31.10.2018, який не поширюється на осіб, які були поставлені на квартирний облік до 01.01.2005, в тому числі і на сім`ю позивача.
Указує, що судом не надано правової оцінки рішенню Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями, оформленому протоколом № 350 від 28.11.2018, яке має бути визнано незаконним, оскільки містить пропозицію «доопрацювати питання квартирного обліку», яка не базується на нормах чинного законодавства.
Зазначає, що предметом даного спору є вимога про визнання права на отримання грошової компенсації за належне до отримання жиле приміщення на дійсний склад сім`ї позивача із п`яти осіб, а сам позивач не може обрахувати суму грошової компенсації.

У відзиві на апеляційну скаргу ЧО ТЦК та СП просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, доводи заявника вважає необґрунтованими та такими, що висновків суду першої інстанції не спростовують. Наголошує, що житлова комісія діяла в межах повноважень, наданих чинним законодавством та прав позивача не порушувала. 
Зазначає, що позивач перебуває у ЧО ТЦК та СП на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов з 1999 року та протягом 2000-2014 років йому неодноразово пропонувалися (виділялися) квартири для поліпшення житлових умов, від яких він відмовився, одночасно подаючи до суду позови на неправомірні, на його думку, дії Чернігівського ОВК.
Указує, що у жовтні 1989 року для постійного користування та за рахунок житлових фондів МОУ позивачу на склад його сім`ї у м. Чернігові була виділена окрема двокімнатна квартира загальною площею 49,85 кв.м. Відповідно до постанови КМУ від 02.09.2015 № 728, загальна площа житла, яка підлягає компенсації позивачу, зменшується на загальну площу житла, що перебуває у користуванні його та членів його сім`ї, тобто на 49,85 м.кв. 
04.09.2018 позивачу було повідомлено про можливість отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, для чого було запропоновано надати відповідну заяву як йому особисто, так і всіма членами його сім`ї. 18.09.2018 позивачем на адресу голови житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено заяву про згоду на отримання грошової компенсації за належне до отримання жиле приміщення, однак, він не згоден з тим, що розмір грошової компенсації зменшений на площу житла, яке він отримав в минулому від Міністерства оборони України. 

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з наступного.
Чернігівський ОТЦК та СП прав та законних інтересів позивача не порушував, так як він безпосередньо не приймає рішення про розмір грошової компенсації, виплату відповідних коштів не проводить. Прийняте комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 рішення від 12.10.2018 за № 16 за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 та поданих ним документів про надання облікової справи позивача до КЕВ м. Чернігів з подальшим поданням її на перевірку до ГКЕУ ЗСУ та розгляду на комісії по контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗСУ є законним.
Рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджене протоколом № 350 від 28.11.2018, вичерпало свою дію після внесення змін до облікової справи позивача, згідно яких позивач перебуває на квартирному обліку з 23.03.1999 зі складом сім`ї 5 осіб, замість зазначених раніше в його обліковій справі чотирьох осіб, а тому визнання оскаржуваного рішення незаконним не відновлює порушених прав позивача.
Підставою для відмови у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідачів негайно надати сім`ї позивача складом вже із 5 (п`яти) осіб грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення в повному обсязі без відрахування площі державної квартири, в якій залишаються проживати колишні члени сім`ї позивача, які вже є окремими сім`ями, суд зазначив невизначення розміру такої компенсації позивачем, а також відсутність у суду права визначити розмір грошової компенсації, оскільки він вийде за межі заявлених вимог.
Зважаючи на недоведення позивачем факту спричинення йому моральної шкоди з боку відповідача, районний суд не знайшов підстав для стягнення з Міністерства оборони України моральної шкоди.
З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що наказом заступника Міністра оборони України – командувача військово-повітряних сил України № 064 пм від 11.05.1999 старшого прапорщика ОСОБА_1 , техніка технічно-експлуатаційної частини авіаційного пошуково-рятувального загону 201 авіаційної бази (учбової) звільнено у запас за п. 46 підпункт «Б» (за станом здоров`я), з правом носіння військової форми одягу, із залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок житлового фонду військової частини (а.с. 5).
Згідно довідки КЕВ м. Чернігів № 1219 від 09.10.2018 позивач перебуває на квартирному обліку у Чернігівському ОВК (нині – ЧО ТЦК та СП) у загальній черзі з 23.03.1999, а також у списках осіб, які мають право на першочергове, позачергове отримання жилих приміщень з 25.09.2000 зі складом сім`ї 4 особи (станом на день видачі довідки) (а.с. 11).
У жовтні 1989 року, для постійного користування, позивачу із сім`єю у місті Чернігові була виділена окрема двокімнатна квартира жилою площею 30,0 м кв., загальною площею 49,85 м. кв. за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира була виділена позивачу за рахунок житлових фондів Міністерства оборони СРСР.
25.09.2018 ІНФОРМАЦІЯ_3 листом за № 3084 у відповідь на заяву ОСОБА_4 від 18.09.2018 повідомив останнього, що з метою уточнення даних для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру, йому необхідно надати житловій комісії перелік документів, визначений п. 11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою КМУ від 02.09.2015 № 728 (а.с. 51), який в цей же день особисто отриманий позивачем.
За результатами розгляду заяви та поданих документів ОСОБА_1 на засіданні житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1   вирішено надати облікову справу ОСОБА_1 до КЕВ м. Чернігів з подальшим поданням її на перевірку до ГКЕУ ЗСУ та розгляду на комісії по контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗСУ, що оформлено протоколом від 12.10.2018 №16 (а.с. 52, 55).
З протоколу засідання Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями № 350 від 28.11.2018 вбачається, що остання за результатами перевірки дотримання вимог законодавства при нарахуванні грошової компенсації у Чернігівському гарнізоні щодо ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 особи (при наявності приватизованого житла - 49,85 кв.м, остаточна площа для обчислення грошової компенсації визначена як 21,75 кв.м. та розрахункова сума грошової компенсації - 363 736,13 грн) запропонувала – доопрацювати питання щодо квартирного обліку (а.с. 14-17).
Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3874 від 24.12.2018 ОСОБА_1 повідомлено, що протоколом засідання Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів сімей жилими приміщеннями № 350 від 28.11.2018 щодо надання грошової компенсації за належне до отримання жиле приміщення по старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 затверджена пропозиція «доопрацювати питання щодо квартирного обліку». Вказаний лист з протоколом № 350 від 28.11.2018 був отриманий позивачем  27.12.2018(а.с. 18, 50).
Наказом військового комісара ЧО ТЦК та СП від 18.07.2019 №557 затверджено протокол житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 18.07.2019 № 8, яким внесено зміни до облікової справи прапорщика запасу ОСОБА_1 , та вважати як такого, що перебуває на квартирному обліку у загальній черзі з 23.03.1999 складом сім`ї 5 осіб, а саме: він – ОСОБА_1 , донька – ОСОБА_5 , зять – ОСОБА_6 , онук – ОСОБА_7 , онук – ОСОБА_8 , а також у списках осіб, які мають право на позачергове отримання жилих приміщень складом сім`ї 5 осіб з 25.09.2000 (а.с. 13).

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтями 34, 37 ЖК Української РСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.
Згідно зі ст. 47 ЖК України норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.
Виходячи з засад житлового законодавства, єдиним критерієм права на отримання безоплатного житла є забезпеченість особи житлом площею, що є меншою визначених законодавством норм.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до п. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. 
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Відповідно до Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2006 №1081, Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого постановою КМУ від 26.06.2013 № 450, та Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою КМУ від 02.09.2015 № 728, з метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, наказом Міністерства Оборони України від 31.07.2018 №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі – Інструкція).
Інструкцією встановлено, що:
за військовослужбовцями та членами їх сімей в тому числі звільненими з військової служби в запас або відставку, які були зараховані на облік військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим наказом, зберігається дата зарахування на облік для забезпечення житлом для постійного проживання (за результатами інвентаризації облікових справ);
рішення житлових комісій військових частин, об`єднаних житлових комісій, які були прийняті до набрання чинності цим наказом, реалізуються із урахуванням вимог вищезазначеної Інструкції.
Ця Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей) (п. 1 розділу І).
Пунктами 2, 3 розділу І Інструкції передбачено, що забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями від Міністерства оборони України здійснюється за рахунок: новозбудованого, вивільненого або придбаного житла; надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (за згодою військовослужбовця); переобладнання нежилих приміщень фонду Міноборони у жилі (крім приміщень, розташованих на територіях, які використовуються за призначенням військовими частинами).
Військовослужбовці та члени їх сімей (крім осіб, звільнених у запас або відставку, та членів їх сімей, а також військовослужбовців, які не здали службове житло за попереднім місцем служби) забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що мають відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.
Житлові приміщення для постійного проживання та грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла (п. 4 розділу І).
Для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах (далі - військова частина) утворюються житлові комісії (далі - житлова комісія військової частини) (п. 1 розділу ІІ).
За п. 5 розділу ІІ Інструкції основними завданнями житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) є:
перевірка житлових умов військовослужбовців та членів їх сімей;
прийняття рішення з житлових питань, у тому числі із розгляду відповідних рапортів (заяв) військовослужбовців та членів їх сімей з житлових питань;
ведення обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями (службовою житловою площею);
ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;
розгляд заяв, скарг та пропозицій, що виникли під час роботи житлових комісій військових частин, та прийом громадян з житлових питань;
видача документів, які створюються житловими комісіями військових частин під час виконання вимог цієї Інструкції;
ведення оперативного обліку службових житлових приміщень.
Відповідно до визначених завдань житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія):
щороку до 01 грудня надає до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району список військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями (службовою житловою площею), за формою, наведеною у додатку 1 до цієї Інструкції, та список військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання за формою, наведеною у додатку 2 до цієї Інструкції;
щороку до 01 грудня надає до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району звіт про стан квартирного забезпечення військової частини за рік (додаток 3);
надає дані до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за формами, які встановлені Порядком ведення Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2011 року N 238, стосовно військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання. (п. 6 розділу ІІ)
Житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо:
взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею);
взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;
надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення;
зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;
внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;
перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва (п. 7 розділу ІІ).
З метою здійснення контролю за організацією забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України утворюється комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Комісія з контролю), основними завданнями якої є:
контроль за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями;
контроль за правильністю призначення виплат військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;
перевірка законності взяття та перебування на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.
Комісія з контролю відповідно до визначених завдань має право приймати рішення щодо:
погодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) про надання військовослужбовцям та членам їх сімей жилої площі для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;
погодження рішення житлової комісії військової частини про надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень;
перегляду раніше прийнятих рішень Комісії з контролю.
У разі непогодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) Комісія з контролю повертає документи на доопрацювання із відповідним обґрунтуванням (п. 9, 10, 11 розділу ІІ).
Виплата грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення урегульована розділом VIII Інструкції, якою встановлено наступне.
Військовослужбовці та члени їх сімей, які перебувають на обліку, мають право отримати грошову компенсацію за належне їм для отримання житлове приміщення (далі - грошова компенсація).
Визначення і надання розміру грошової компенсації здійснюються відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою КМУ від 02.09.2015 № 728 (далі - Порядок визначення розміру і надання грошової компенсації).
На підставі аналізу кількісного обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов у Збройних Силах України, ГКЕУ за пропозиціями КЕУ, КЕВ (КЕЧ) районів під час планування видатків на наступний бюджетний період визначає щорічну потребу в коштах для виплати грошової компенсації.
Протягом I кварталу після затвердження кошторису Міноборони ГКЕУ готує проект розподілу видатків між військовими частинами, військовими комісаріатами та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) районів, який подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків).
Після затвердження розподілу видатків ГКЕУ доводить обсяги виділених лімітів на виплату грошової компенсації на відповідний рік до військових частин, військових комісаріатів та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) районів для організації відповідної роботи щодо виплати грошової компенсації.
Житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) інформують листом з повідомленням військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання житлових приміщень, про їх право на отримання грошової компенсації, її орієнтовний розмір та перелік документів, необхідних для її отримання, або надають таке повідомлення особисто під підпис.
Військовослужбовці та члени їх сімей за бажанням можуть особисто звернутися до житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) про отримання грошової компенсації та отримати інформацію про орієнтовний розмір компенсації і перелік документів, необхідних для її отримання.
Для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру військовослужбовці та члени їх сімей подають до житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) документи, визначені в Порядку визначення розміру і надання грошової компенсації.
Житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) розглядають надані документи протягом десяти робочих днів та приймають відповідне рішення про надання грошової компенсації.
Про прийняте рішення житлова комісія у п`ятиденний строк письмово інформує військовослужбовців та членів їх сімей.
Протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) затверджується наказом командира військової частини та з обліковою справою направляється до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.
На підставі отриманих документів у КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району розробляється список осіб, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення у військовій частині (далі - Список виплати грошової компенсації) (додаток 24), разом із розрахунком виплати грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення (далі - Розрахунок) (додаток 25) окремо на кожного військовослужбовця.
За наявності у військовослужбовців та членів їх сімей права на отримання однокімнатної квартири компенсація нараховується за житло загальною площею 40 кв. м
Список виплати грошової компенсації, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.
Для розгляду Комісією з контролю Списків виплати грошової компенсації на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій).
За результатами розгляду Списків виплати грошової компенсації Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про:
погодження виплати грошової компенсації;
відмову в погодженні виплати грошової компенсації із зазначенням причини такої відмови.
Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.
ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Списки виплати грошової компенсації в Збройних Силах України та після затвердження Міністром оборони України направляє їх до військових частин, військових комісаріатів та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району для оформлення документів на перерахування коштів військовослужбовцям на їх особистий рахунок у банківській установі.
Військовослужбовець відкриває поточний рахунок в уповноваженому Міністерством фінансів України банку, через який здійснюються виплати заробітної плати (грошового забезпечення) працівникам (військовослужбовцям) та проводяться виплати соціальної допомоги.
Військова частина, військовий комісаріат, КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району інформує військовослужбовців та членів їх сімей щодо готовності до виплати грошової компенсації та її розміру.
Про виплату грошової компенсації КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом трьох робочих днів письмово повідомляє житлову комісію військової частини, яка на найближчому засіданні приймає рішення про зняття військовослужбовця з обліку.
Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) є підставою для видання наказу командира військової частини про отримання військовослужбовцем грошової компенсації та зняття з обліку.
Документи, пов`язані з виплатою грошової компенсації, щороку долучаються до номенклатури справ на поточний рік та зберігаються у КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом п`яти років з дати прийняття рішення про зняття військовослужбовців та членів їх сімей з обліку.
Для ведення обліку громадян, які отримали грошову компенсацію за належне їм для отримання жиле приміщення, в КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та ГКЕУ ведеться журнал обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які отримують грошову компенсацію за належне їм для отримання житлове приміщення.

Механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах (далі - військові частини), а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - компенсація) установлений Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженим Постановою КМУ від 02.09.2015 № 728 (далі – Порядок).
Пунктом 4 Порядку встановлено, що у разі використання військовослужбовцем та/або членами його сім`ї права на приватизацію раніше наданого жилого приміщення у неповному обсязі загальна площа жилого приміщення, яка підлягає компенсації, зменшується на площу, яка була безоплатно передана з державного житлового фонду у приватну власність військовослужбовця та/або членів його сім`ї.
У разі отримання військовослужбовцем з державного житлового фонду жилого приміщення для постійного проживання, яке не приватизовано ним та/або членами його сім`ї, і його подальшого перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та/або включені до списків осіб, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень, загальна площа житла, яка підлягає компенсації, зменшується на загальну площу житла, що перебуває у користуванні військовослужбовця та членів його сім`ї.
Розмір компенсації визначається:
за нормою 13,65 кв. метра жилої площі на військовослужбовця і кожного члена його сім`ї, який перебуває з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Понад норму жилої площі для окремих категорій військовослужбовців та членів їх сімей, визначених законодавством, враховується додаткова жила площа у розмірі 10 кв. метрів;
з урахуванням вимог до загальної площі житла відповідно до державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення»;
з урахуванням граничної вартості будівництва 1 кв. метра загальної площі житла в регіоні, в якому військовослужбовець перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. (п. 7)
Формула розрахунку розміру грошової компенсації, перелік документів, що надається для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру, встановлені пунктами 8, 11 Порядку.

Судом у справі встановлено, що позивачу на склад його сім`ї за рахунок житлових фондів Міністерства оборони була виділена окрема двокімнатна квартира загальною площею 49,85 м. кв.
Отже, з урахуванням приписів чинного законодавства та встановлених обставин справи, загальна площа житла, яка підлягає компенсації позивачу, зменшується на загальну площу житла, що перебуває у користуванні членів його сім`ї, тобто на 49,85 кв.м.
У зв`язку з викладеним, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права на отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення в повному обсязі, без відрахування площі державної квартири, в якій він проживає, не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України та основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Цивільні відносини можуть регулюватись актами Президента України у випадках, встановлених Конституцією України. Актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України. Інші органи державної влади України, органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом. Цивільні відносини регулюються однаково на всій території України.
Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України).
Частиною 3 ст. 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Однією з багатьох функцій, покладених на міністерства, інші центральні органи виконавчої влади (далі-міністерства), є прийняття ними нормативно-правових актів на підставі й на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, обов`язкових до виконання на території України.
За юридичною термінологією нормативно-правовий акт є офіційним письмовим документом, який приймається уповноваженим органом, установлює, змінює або скасовує норми права.
Нормативно-правові акти міністерств поширюються, як правило, на сферу діяльності міністерства або на всіх громадян та юридичних осіб. На відміну від правових актів індивідуального значення (вирок суду, наказ директора тощо) нормативно-правові акти мають найбільш загальний характер та спрямовані на врегулювання певного виду суспільних відносин і застосовуються неодноразово.
Статтею 117 Конституції України закріплено, що нормативно - правові акти міністерств підлягають державній реєстрації в порядку, установленому законом.
З матеріалів справи вбачається, що позивач просить визнати незаконним рішення комісії Міністерства оборони України з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей житловими приміщеннями № 350 від 28.11.2018 щодо перевірки дотримання вимог законодавства при нарахуванні грошової компенсації за 2018 рік у Чернігівському гарнізоні.
Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністерства Оборони України від 31.07.2018 № 380, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.09.2018 за № 1020/32472, тобто є нормативно-правовим актом та набрала чинності 16.10.2018, до прийняття оскаржуваного рішення, а тому, твердження позивача про те, що суд першої інстанції протиправно послався на відомчий наказ МОУ № 380 від 31.10.2018 є помилковими.
Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ, затверджене протоколом № 350, вичерпало свою дію після внесення змін до облікової справи позивача, яким визначено, що позивач перебуває на квартирному обліку з 23.03.1999 зі складом сім`ї 5 осіб, замість зазначених в його обліковій справі чотирьох осіб, а тому не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що рішення комісії з контролю за розподілом житла, оформлене протоколом № 350 від 28.11.2018, підлягає скасуванню, оскільки містить незаконну, на думку позивача, пропозицію «доопрацювати питання квартирного обліку». Крім того, повноваження Комісії з контролю щодо повернення документів на доопрацювання передбачено п. 11 розділу ІІ Інструкції.
Районним судом вірно зазначено, що Чернігівський ОТЦК та СП виділення коштів не здійснює, діє в межах повноважень, відповідно до норм законодавства України, безпосереднє рішення про розмір грошової компенсації не приймає. Функція Чернігівського ОТЦК та СП зводиться до прийняття документів від позивача, їх перевірки, прийняття рішення щодо наявності підстав для виплати грошової компенсації та направлення відповідного пакету документів на адресу КЕВ міста Чернігова для їх подальшого опрацювання та направлення по інстанції на Головне квартирно-експлуатаційне управління ЗС України для прийняття остаточного рішення щодо виплати компенсації та виділенні відповідної суми коштів для виплати позивачу.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено, що відповідачі діяли не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому законні підстави для задоволення позову відсутні.
Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги ОСОБА_4 без задоволення, а рішення суду – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                                     П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – відхилити.
Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 28 вересня 2020 року.

Головуюча                                           Судді: