Справа № 150/97/20 
Провадження № 33/801/462/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Суперсон С. П.
Доповідач: Марчук В. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді судової палати у цивільних справах Марчук В.С.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького районного суду Вінницької області від 26 травня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - 

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №214135 від 01 березня 2020 року, 01.03.2020 року о 23.30 год. в с. Сокіл по вул. Героїв України, водій ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, проводився за допомогою алкотестеру «Драгер 6810», тест №2416, результат огляду – 0,29 проміле.
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Чернівецького районного суду Вінницької області від 26 травня 2020 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Вирішене питання судових витрат. 
Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, як незаконну та таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що він дійсно керував автомобілем свого знайомого, але був тверезий, а тому не погоджується з результатами приладу алкотестер «Драгер 6810». Крім того, скаржник зазначає, що з`явитись в судове засідання не мав можливості у зв`язку з карантином в Україні та відсутністю транспортного сполучення між містами. Вказує, що 26.05.2020 року він звернувся в суд з клопотанням про перенесення розгляду справи у зв`язку з хворобою, проте суд неправомірно розглянув справу без його участі. 
Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову Чернівецького районного суду Вінницької області від 26.05.2020 року та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Дослідивши матеріали адміністративної справи та вивчивши апеляційну скаргу, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Бровка О.С., які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, Вінницький апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Відповідно до ч.2 та 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію відеозапису, актом огляд, а також іншими документами.
Розглядаючи справу та притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції вважав, що його вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №214135 від 01.03.2020; тестом приладу Drager №6810 від 01.03.2020 року. 
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №214135 від 01 березня 2020 року, 01.03.2020 року о 23.30 год. а с. Сокіл по вул. Героїв України, водій ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, проводився за допомогою алкотестеру «Драгер6810», тест №2416, результат огляду – 0,29 проміле. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП
Крім того, в даному протоколі, ОСОБА_1 власноручно написано, що він «випив пива та керував автомобілем ОСОБА_2 ». (а.с. 3).
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у ОСОБА_1  були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Результат огляду на стан сп`яніння: 0,29, 0,61 проміле. Даний акт огляду було власноручно підписано особою, яка проходила огляд та зазначено, що з результатами згоден ОСОБА_1 . Даний Акт підписаний свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.1).
На а/с 2 містяться роздруківки результату, зафіксованого пристроєм Drager Alcotest 6810, прилад № ARВГ 6024, у яких зазначено результати тесту, особи яку тестують ОСОБА_1 – 0,29 проміле та 0,61 проміле. Дані роздруківки тестування були власноручно підписані протестованою особою (а.с. 2).
В матеріалах справи міститься диск із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому наявний відеоматеріал події, що мала місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №214135 від 01 березня 2020 року. Відповідно до даного відеозапису, огляд ОСОБА_1 на стан  алкогольного сп`яніння з використанням  спеціального технічного засобу «Драгер» проводився в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду – 0,29 проміле (а.с. 4). 
Виходячи з викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
У відповідності до п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. 
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. 
Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за N 1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
З огляду на вказане та відповідно до матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, складений відповідно до положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст. 266 КУпАП.
Враховуючи встановлені обставини, 01.03.2020 року о 23.30 год. в с. Сокіл по вул. Героїв України, водій ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції неправомірно розглянув справу без його участі, апеляційний суд не бере до уваги, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції неодноразово викликав та повідомляв особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи на 14.04.2020 року, 28.04.2020 року та 26.05.2020 року.
Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Зважаючи на скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначені ст. 277 КУпАП, а також на визначені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , який ухилявся від одержання повістки про виклик до суду, яка була направлена йому судом першої інстанції на вказану ним поліцейському адресу місця проживання, а також враховуючи наявність доказів про обізнаність ОСОБА_1 про розгляд справи судом. 
Не впливають на законність оскаржуваної постанови і інші доводи апеляційної скарги, оскільки не спростовують обставин щодо керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому в силу ст. 294 КУпАП, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.130, ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Чернівецького районного суду Вінницької області від 26 травня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Дана постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду В.С. Марчук