ПОСТАНОВА
Іменем України

16 липня 2020 року 
Київ
справа №820/5473/17
адміністративне провадження №К/9901/52684/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Уханенка С. А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,
розглянувши у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом  ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних сил іменні Кожедуба про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року (головуючий суддя - Рябченко Є.А.) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 06   березня 2018 року (головуючий суддя - Яковенко М.М., судді - Лях   О.П., Старосуд М.І.),
ВСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1. У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Харківського національного університету Повітряних сил іменні Кожедуба (далі - Університет), в якому просив: визнати протиправними дії Університету щодо розрахунку та виплаті йому одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації, які він отримував під час проходження військової служби; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити недоплачені суми зазначеної допомоги з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації, які позивач отримував під час проходження військової служби.
2. Позов обґрунтовано тим, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України на посаді старшого викладача кафедри Університету, з якої його звільнено у запас з 29 вересня 2017   року, згідно з наказом начальника Генерального штабу-Головнокомандувача Збройних Сил України від 29 вересня  2017 року №   442 та виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення з 01 листопада 2017 року. Посилаючись на те, що під час проходження служби він щомісячно отримував додаткову грошову винагороду та індексацію, проте ці виплати відповідач безпідставно не включив до складу грошового забезпечення при обчисленні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, просив суд задовольнити позов.
ІІ. Встановлені судами обставини справи
3. ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України на посаді старшого викладача кафедри конструкції та міцності літальних апаратів та двигунів інженерно-авіаційного факультету Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба.
4. Наказом начальника Генерального штабу-Головнокомандувача Збройних Сил України від 29   вересня 2017 року №442 позивача звільнено з військової служби у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та з 01 листопада 2017 року його виключено зі списків особового складу Університету та усіх видів забезпечення згідно з наказом від 01 листопада 2017 року №   246.
5. Цим же наказом №   246 ОСОБА_1 зобов`язано виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №   393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - постанова КМУ №   393).
6. Згідно з грошовим атестатом серії НОМЕР_1 позивачу виплачено 121945,50 грн допомоги, передбаченої постанова КМУ №   393, розмір якої Університет обчислив без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22   вересня 2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі - постанова КМУ №   889), яку позивач отримував під час проходження служби та індексації грошового забезпечення.
7. Не погоджуючись з розміром виплаченої допомоги, 18 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Університету із заявою, в якій просив провести перерахунок розміру спірної допомоги при звільненні, з урахуванням зазначених додаткових видів грошового забезпечення та виплатити недоплачені суми. Однак відповідачем такий перерахунок не здійснено, що стало підставою для звернення позивача до суду.
8. Предметом спору у цій справі є правомірність обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ №889 та індексації. 
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
9.   Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року, позов задоволено. Визнано протиправними дії відповідача, які полягають у розрахунку та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації, які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби. Зобов`язано Університет здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації, які він отримував під час проходження військової служби та здійснити виплату суми перерахунку.
10. Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, посилаючись на висновки Верховного Суду України у справах №   21-2942а15 та №21-70а15 виходив з того, що щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою КМУ №889, та індексація входять до складу грошового забезпечення, з розміру якого необхідно обчислювати одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену постановою КМУ №   393, оскільки  грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, тому щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку позивач отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції, вимоги касаційної скарги та аргументи сторін
11. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Університет подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове про відмову у позові.
12. Заявник зазначив, що вирішуючи спір, судами неправильно застосовано норми законодавства, яким врегульоване питання виплати військовослужбовцям одноразової грошової допомоги при звільненні.
13. Вирішуючи спір, суди не забезпечили повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин у справі, а тому судові рішення не відповідають приписам статті 159 КАС України щодо їх законності та обґрунтованості.  
14. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Університету.
15. У поясненнях на касаційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а судові рішення без змін, посилаючись на висновки Верховного Суду, висловлені у справі №   820/3211/17.
V. Джерела права й акти їхнього застосування
16. Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
17. Питання виплати військовослужбовцям одноразової грошової допомоги при звільненні врегульоване нормами статті 15 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) та розділом ХХХVІІІ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11   червня 2008    року №   260  (далі - Інструкція №   260).
18. За правилами частини другої статті 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
19. Так, у пункті 1.1 Інструкції №   260 зазначено, що ця Інструкція  визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
20. Пунктом 38.1 Інструкції №   260 передбачено, що у разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
21. Військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: звільненим з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення) (пункт 38.1 Інструкції №   260).
22. Виплата щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям здійснювалася відповідно до постанови КМУ №   889, підпунктами 1, 2 пункту 1 якої встановлено, що така винагорода виплачується: 1)   військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 2)   військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
23. Граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення (пункт 2 постанови КМУ №889).
24. На виконання постанови КМУ №889, 24 жовтня 2016 року Міністерством оборони України видано наказ №   550, яким затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України (далі - Інструкція №   550).
25. За приписами пункту 1 цієї Інструкції, вона визначає порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі -винагорода).
26. Одночасно пунктом 8 Інструкції №550 встановлено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
27. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються під час обчислення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої постановою Інструкції №   260 не є необмеженим. Так, норми Інструкції №   260 (пункт 38.1) та Інструкції №550 (пункт 8) містять застереження щодо винагород, які теж мають щомісячний характер, проте не включаються до розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється саме розмір одноразових виплат, у тому числі і одноразової грошової допомоги при звільненні. 
28. Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 9 Закон №2011-XII грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
29. Порядок нарахування та виплати індексації грошових доходів громадян здійснюється у відповідності до Законів України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №   1282-XII), від 05 жовтня 2000 року №   2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» ( далі - Закон №   2017-III) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №   1078).
30. За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення   - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. 
31. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення (абзаци 1, 4 частини першої статті 2 Закону №   1282-XII, за умов, визначених статтею 4 цього закону.
32. Статтею 18 Закону №2017-ІІІ визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
33. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга статті 19 Закону № 2017-ІІІ). 
34. Отже, за змістом наведених норм законів індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
35. Разом з тим, підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону №1282-XII, частинами першою, другою якої (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що  індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
36. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація виплачується за умови, якщо величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації. Тривалість таких виплат залежить від подальших змін у тарифних ставках (окладах), у випадку збільшення яких, виплата сум індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації. Це означає, що така виплата не має щомісячного характеру, оскільки є періодичною та залежить від певних економічних факторів. 
VI. Позиція Верховного Суду
37. Як встановлено судами, позивач не погоджується з сумою виплаченої йому одноразової грошової допомоги при звільненні, яку Університет обчислив без урахування грошової винагороди, передбаченої Інструкцією №   889 та індексації.
38. Разом з тим, вирішуючи спір та задовольняючи позов, суди не звернули уваги на те, що положення Інструкції №550 (пункт 8) у системному зв`язку нормами Інструкції №   260 (пункт 38.1) містять застереження саме щодо щомісячної додаткової грошової винагороди, яка має щомісячний характер, однак не враховуються при обчисленні розміру. Це означає, що законодавець запроваджуючи таку виплату, як щомісячна додаткова грошова винагорода, окремими нормативними актами визначив цю виплату такою, що може виплачуватись щомісячно, проте її особливістю є те, що вона не включається до складових грошового забезпечення, з яких обчислюється одноразова виплата, передбачена нормами Закону №2011-XII для військовослужбовців, які звільняються з військової служби.
39. Крім того, зобов`язуючи Університет перерахувати спірну допомогу з урахуванням сум інфляції, суди не встановлювали чи отримував позивач такі виплати під час проходження служби та не перевіряли чи мали такі виплати щомісячний характер. У судових рішеннях відсутні мотиви, з посиланням на докази, на підставі яких установлено, що позивач, під час проходження ним військової служби, отримував такі виплати.
40. За таких обставин, Верховний Суд погоджується з доводами касаційної скарги про те, що суди першої та апеляційної інстанцій, надаючи правову оцінку спірним правовідносин дійшли помилкового висновку щодо порушених прав позивача та безпідставно задовольнили позов. 
41. Пунктом 3 частини першої статті 349 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
42. За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чим судові рішення підлягають скасуванню в повному обсязі, з ухваленням нового рішення про відмову у позові.
VІI. Судові витрати
43.   Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
44. Перелік випадків, за яких здійснюється розподіл судових витрат наведений у статях 139, 140 КАС України.
45. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність підстав, наведених у статтях 139,140 КАС України, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.   Касаційну скаргу Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба задовольнити.
2. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 06   березня 2018 року скасувати.
3. Прийняти нову постанову.
4. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних сил іменні Кожедуба про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
5. Судові витрати розподілу не підлягають.
5. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.
Головуючий:                                                                                           С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська