П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  806/1711/18                     Головуючий у 1-й інстанції:  Капинос Оксана Валентинівна                                                             Суддя-доповідач:  Кузьмишин В.М. 

19 серпня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Іваненко Т.В.  Смілянця Е. С. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на  рішення   Житомирського окружного адміністративного суду  від  29 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про  визнання дій протиправними, зобов`язання повторно розглянути заяву, 
В С Т А Н О В И В :
Описова частина

          Короткий зміст позовних вимог.

          У березні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, в якому просив:
          - визнати протиправними дії Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради щодо відмови у внесенні змін до будівельного паспорта НОМЕР_2 від 29.112016, в частині зміни місця розташування житлового будинку, що будується на власній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 за заявою від 21.12.2017;
          - зобов`язати Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради повторно розглянути заяву про внесення змін до будівельного паспорта НОМЕР_1 від 29.11.2016 в частині зміни місця розташування житлового будинку, що будується на власній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 і внести зміни до будівельного паспорта НОМЕР_1 від 29.11.2016 в частині зміни місця розташування житлового будинку, що будується на власній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 за заявою від 21.12.2017.
          
          Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції.

          Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

          Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

          Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

          Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

          Правом подання відзиву на апеляційну скаргу сторони не скористалися.

          Рух справи у суді апеляційної інстанції.

          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху в зв`язку з пропущенням строку на апеляційне оскарження судового рішення.
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2020 року ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження судового рішення.
          Крім цього, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі.
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2020 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. 

          Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

          Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0412 га, кадастровий номер 1810136300:10:011:0017, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. 
           29.11.2016 Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради ОСОБА_2 видано       будівельний паспорт № НОМЕР_1 будівництва житлового будинку на       власній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .
          На підставі даного будівельного паспорта, за заявою позивача 07.12.2016 Управління ДАБК Житомирської міської ради зареєструвало повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ЖТ062163421077.
          В зв`язку з тим, що на межі земельної ділянки позивача і сусідської, знаходиться сусідська дворова вбиральня, ОСОБА_2 змінив наміри забудови земельної ділянки з будування житлового будинку, та 21.12.2017 звернувся із відповідною заявою про внесення змін до будівельного паспорта до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради. До заяви додано: копію будівельного паспорта, ескізний проект "Будівництво індивідуального житлового будинку на власній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .
          За результатами розгляду заяви вищевказаної заяви, листом №7608/13 від 29.12.2017  йому було відмовлено у внесенні змін до будівельного паспорта та повернуто пакет документів замовнику зазначивши, що підставою для відмови у наданні будівельного паспорта є невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, будівельним нормам, державним стандартам та правилам (п.2.4 Наказу Мінрегіонбуду). В процесі розгляду документів з"ясовано, що будівництво нового житлового будинку розпочато з порушенням виданого будівельного паспорта НОМЕР_1 29.11.2016. Нове місце розташування житлового будинку не відповідає вимогам додатку 3.1 ДБН 360-92 "Планування і забудова міських і сільських поселень". Крім того, повідомлено, що до Департаменту надійшли заяви від власника житлового будинку по АДРЕСА_2 стосовно порушення його інтересів при розпочатому будівництві.
          Вважаючи таку відмову протиправною та такою, що порушує права вільно розпоряджатися власністю позивач, звернувся до суду для захисту порушеного права.

Мотивувальна частина.

          Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду
          
          Відповідно до ч.2      ст.19 Конституції України      органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені      Конституцією та законами України.
          Положеннями ст..13, 14, 22, 41 Конституції України встановлено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
          Згідно з положеннями частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
          Правовідносини з приводу реалізації особою права власності унормовані приписами ст.ст.13, 14, 41, 47 Конституції України, ст.ст.316-394 Цивільного кодексу України, а правовідносини з приводу видачі будівельного паспорта регламентуються приписами ст.27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
          Згідно з положеннями ст. 5, 78, 91, 154 Земельного кодексу України земельне законодавство базується на принципах невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; забезпечення гарантій прав на землю, тощо.
          Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.
          Власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням.
          Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження.
          Згідно з положенням ч. 4 ст. 373, ч. 1 ст. 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.
          Власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.
          Таким чином, обов`язковою умовою користування земельною ділянкою є її використання за цільовим призначенням, а втручання в таке користування, забороняється.
          Відповідно до ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки.
          Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.
          Відповідно до п.2.1 Порядку №103 видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг.
          Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо);  проект будівництва (за наявності);  засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.
          Згідно з приписами п.2.4 Порядку №103 пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав: неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу; невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.
          Відповідно до вимог п.2.5 Порядку №103 повернення пакета документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього здійснюється з відповідним обґрунтуванням уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, який не перевищує строк його надання.
          Як вбачається з матеріалів справи, Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, на виконання вимог п.п.2.4, 2.5 Порядку №103, направив позивачу лист від 29.12.2017 №7608/13, де зазначив про відсутність можливості внесення змін до будівельного паспорту за НОМЕР_1 в частині зміни місця розташування житлового будинку, оскільки такі зміни не відповідають вимогам  додатку 3.1.(протипожежні вимоги) ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень".
          Згідно з додатком 3.1.(протипожежні вимоги) ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень" встановлено допустимі протипожежні відстані між будинками.
          Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що мінімальний протипожежний розрив у спірних правовідносинах мав становити 6 метрів, оскільки така відстань допускається між будинками І та ІІ ступенів вогнестійкості, в свою чергу матеріали справи не містять доказів, що прилеглий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2, відноситься до будинків І чи ІІ ступені вогнестійкості.
          Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що до спірних правовідносин судом першої інстанції помилково застосовано норми Примітки 3 вищевказаного додатку 3.2 передбачає, в частині можливості зменшення відстані між стінами на 20% виходячи з наступного.
          З наданої відповідачем до відзиву на позовну заяву схеми зонування забудови земельної ділянки по АДРЕСА_3 М 1:500 (а.с.30) встановлено, що відстань між стінами житлових будинків НОМЕР_3 та НОМЕР_4 всього 4.5 метра.
          В свою чергу, колегія суддів приходить до висновку, що така відстань є меншою ніж визначена законом, а тому порушує порушує норми, встановлені додатком 3.1. (протипожежні вимоги) ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень".
          Згідно із частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
          
          Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

          Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового не в повній мірі  надав  належну правову оцінку обставинам справи, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.
          Відповідно до п.2 ч.1 ст.315КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
          Згідно зі ст.317 КАС України  підставами для скасування судового рішення суду першої  інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
          За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити  повністю.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання повторно розглянути заяву скасувати.
Прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання повторно розглянути заяву відмовити.  

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Іваненко Т.В.    Смілянець Е. С.