ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 р. 	Справа № 480/4858/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Сіренко О.І. ,  Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, м. Суми,  по справі № 480/4858/19
за позовом             ОСОБА_1  
до            Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області                    
про визнання бездіяльності протиправною, скасування протоколу та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Сумській області;
- скасувати рішення, оформлене протоколом, про призначення пенсії за пенсійною справою - 1806008945 від 03.05.2018 у зв`язку із звільненням у запас;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області призначити пенсію у зв`язку із звільненням зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України через хворобу з 03.05.2018 у розмірі 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, зарахувавши до грошового забезпечення для призначення пенсії 5305,50 грн. допомоги на оздоровлення, з якої сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 позовні вимоги задоволено частково.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 21108013) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 55 % грошового забезпечення, з урахуванням положень статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з дня її призначення та з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням в частині відмови у позові, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про протиправність бездіяльності ГУ ПФУ в Сумській області, що полягає у неправомірному призначенні пенсії  у зв`язку із звільненням у запас, оскільки він звільнений зі служби через хворобу, через що пенсія повинна бути призначена у розмірі 85 % відповідного грошового забезпечення, та з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення.
Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)  справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що з 01.04.1997 ОСОБА_1 проходив службу в Державній установі "Сумська виправна колонія №116" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України.
Відповідно до свідоцтва про хворобу №80 від 17.04.2018 ОСОБА_1 був визнаний непридатним до служби в поліції (а.с.21). 
Наказом Державної установи «Сумська виправна колонія № 116» Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 02.05.2018 №77/ОС-18 у відповідності із Законом України «Про державну кримінально-виконавчу службу України», Законом України «Про Національну поліцію» позивач був звільнений зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України за пп. 2 п.1 ст. 77(через хворобу) (а.с.19).
Із протоколу пенсійної справи позивача вбачається, що пенсія ОСОБА_1 призначена у зв`язку із звільненням в запас (а.с.13).
Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою, у якій просив провести перерахунок пенсії у зв`язку із звільненням зі служби через хворобу. Також, позивач просив врахувати до грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Листом від 29.10.2019 №1957/Т-11, ГУ ПФУ в Сумській області повідомило позивача про те, що пенсія призначена згідно з пунктом "б" ст. 13 Закону №2262-ХІІ, на підставі документів, наданих Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України. Розрахунок пенсії здійснений виходячи із 51 % суми грошового забезпечення та враховуючи 26 років страхового стажу (а.с.14).
Позивач не погоджуючись із такими діями відповідача звернувся до суду за захистом своїх прав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що  позовна вимога про зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області призначити пенсію в розмірі 85 % від грошового забезпечення є передчасною, оскільки положення п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" мають бути враховані відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії з дати її призначення в розмірі 55% від грошового забезпечення. Крім того, в матеріалах справи відсутні дані щодо наявності у позивача 30 років вислуги.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне. 
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Згідно зі ст. 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу) призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.
Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Таким чином особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільнені зі служби за станом здоров`я пенсія призначається виходячи із 55 процентів сум грошового забезпечення, а за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
З матеріалів справи судом встановлено, що документи, які засвідчують факт звільнення позивача зі служби за станом здоров`я були надані до ГУ ПФУ в Сумській області, у тому числі свідоцтво про хворобу від 17.04.2018 №80 (а.с.21, 22).
При цьому пенсія позивачу була призначена виходячи із вислуги років та без урахування звільнення за станом здоров`я. Так, розрахунок пенсії ОСОБА_1 проведено 03.05.2018 виходячи із 51 % грошового забезпечення, що підтверджується рішенням, оформленим протоколом за пенсійною справою - 1806008945 від 03.05.2018 (а.с. 13).
Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Враховуючи ч. 2 ст. 9 КАС України, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про необхідність для захисту порушених прав позивача вийти за межі позовних вимог та   зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 55 % грошового забезпечення з дня її призначення, з урахуванням раніше виплачених сум.
Відмовляючи в задоволенні позову щодо включення до грошового забезпечення для призначення пенсії 5305,50 грн. допомоги на оздоровлення, з якої сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для включення до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, отриманих виплат які не носили постійного характеру та які не входять до встановленого частиною 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення, відсутні.
З таким висновком також погоджується суд апеляційної інстанції з наступних підстав.
Частиною 1 ст.9 Закону України  від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з ч.2,3 ст.9 вказаного Закону до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Зміст наведених норм свідчить про те, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:
1) посадовий оклад;
2) оклад за військовим званням;
3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;
4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Водночас, за Законом України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Частиною 3 ст.43 цього Закону передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За змістом п. 7 Постанови Кабінетом Міністрів України  від 17 липня 1992 р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Отже, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячних основних видів грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Водночас, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, при обчисленні пенсії особам, звільненим з військової служби, не враховується такий складовий елемент як допомога на оздоровлення.
У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.
Відтак, оскільки отримана позивачем під час проходження військової служби грошова допомога на оздоровлення не входить до встановленого ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" переліку видів грошового забезпечення, у відповідача відсутні законні підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії із включенням до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, вказаної виплати, а тому є вірним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині.
Такого висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 25 вересня 2019 року (справа №642/7685/16-а), від 03 вересня 2019 року (справа №522/11264/16-а), від 15 серпня 2019 року (справа №750/2337/17), від 21 серпня 2019 року (справа №522/21269/16-а), від 02 серпня 2019 року (справа №344/3494/17), від 12 вересня 2019 року (справа №235/6160/16-а), від 30 вересня 2019 року (справа №750/9785/16-а) та  від 05 лютого 2020 року (справа №638/13719/19).
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 по справі № 480/4858/19 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський 	
Судді	   	О.І. Сіренко    З.О. Кононенко