ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5472/20 Справа № 191/742/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Твердохліб А. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,
суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,
за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 

на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2020 року про відмову у забезпеченні позову 

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк", третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк", третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовом ним подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 20.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрованим в реєстрі за № 2164, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Перший Український Міжнародний банк" заборгованості в розмірі 34 602,34 грн.

Вимоги мотивує тим, що у виконавчому провадженні № 56430045 звернуто стягнення на його заробітну плату.

Зазначав, що зупинення стягнення на підставі виконавчого напису убезпечить від заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та запобіжить докладенню додаткових зусиль з боку позивача для їх відновлення, зокрема, у вигляді звернення до суду про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса.

Вказував, що вжиття такого виду забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 20.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрованим в реєстрі за № 2164, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Перший Український Міжнародний банк" заборгованості в розмірі 34 602,34 грн., у виконавчому провадженні № 56430045, відкритому на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л. від 19.05.2018 року, буде співмірним та відповідати меті заявлених вимог, унеможливить забезпеченням позову з боку позивача та убезпечить від зловживання з боку відповідача, шляхом затягування розгляду справи з метою стягнення як найбільшої суми коштів за оскаржуваним виконавчим написом.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування вказаної ухвали та постановлення нової про задоволення заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтями 1, 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів на підтвердження заявлених вимог та правових підстав для задоволення заяви, крім того, заява ґрунтується на припущеннях, позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Проте, колегія суддів погодитися з такими висновками суду не може, з наступних підстав.

У відповідності до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Види забезпечення позову передбачені статтею 150 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як убачається з матеріалів справи, 13.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ "Перший Український Міжнародний банк" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відповідно до якого здійснюється стягнення приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л. по виконавчому провадженню № 56430045, відкритому з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 20.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрованим в реєстрі за № 2164, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Перший Український Міжнародний банк" заборгованості в розмірі 34 602,34 грн.

Таким чином, предметом позову є визнання виконавчого документу, а саме виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, тобто фактично боржником оскаржується виконавчий документ, на підставі якого з нього має проводитись стягнення боргу.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову вищенаведеним обставинам та нормам цивільно-процесуального закону не надав відповідної уваги, оскільки саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Отже, враховуючи наявність спору між сторонами, колегія суддів приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення заявленого позову.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у відповідності до ч.ч.1,7 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер. Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасників справи.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2020 року про відмову у забезпеченні позову - скасувати ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

До набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі № 191/742/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк", третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 20 квітня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрованим в реєстрі за № 2164, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк" заборгованості в розмірі 34 602,34 грн.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Копію постанови для виконання направити Синельниківському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (вул. Каштанова, 52, м. Синельникове, Дніпропетровська область, 52500), учасникам справи.

Постанова є обов`язковою на всій території України та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Оскарження постанови про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко