ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/2041/18  Номер провадження 22-ц/814/1424/20	Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О. О.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого судді Прядкіної О.В., 
суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,
секретаря Кальник А.М.,
за участі:позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Пасюк В.В., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача – адвоката Гонтар В.М.,
розглянувши в режимі відеоконференції з Кременчуцьким районним судом Полтавської області  в  порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 грудня 2019 року, прийнятого під головуванням судді Колотієвського О.О. в м. Кременчук 
у справі за позовом  ОСОБА_1 до Приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними електронних торгів,-
В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом. Просила:
- визнати недійсними електронні торги з реалізації житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 та щодо земельних ділянок: земельна ділянка, площею 0,1528 га, К/Н 5322482601:01:001:0150, цільове призначення — для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка, площею 0,1792 га, К/Н 5322482601:01:001:0149, цільове призначення — для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;
- визнати недійсним акт про проведені електронні торги від 31.10.2018 р. у ЗВП № 56207661 складений приватним виконавцем Скрипником Володимиром Леонідовичем; 
- визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності, видане Ганночкою О.В. приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області 19.11.2018 р. за № 3047 на вказаний житловий будинок; 
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) Державного реєстратора — приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка Олександра Вікторовича, індексний номер: 43968179 від 09.11.2018 р. 17:14:41 на житловий будинок АДРЕСА_1 ; 
- визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності від 09.11.2018 р. № 3049 видане ОСОБА_5 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу на земельну ділянку площею 0,1528 га (цільове призначення — для ведення особистого селянського господарства) кадастровий номер 5322482601:01:001:0150; 
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) Державного реєстратора — приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка Олександра Вікторовича, індексний номер: 43968414 від 19.11.2018 р. 17:26:29 на земельну ділянку кадастровий номер 53222482601:01:001:0150 по АДРЕСА_1 ; 
- визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності від 09.11.2018 р. № 3048, видане ОСОБА_5 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу на земельну ділянку площею 0,1792 га (цільове призначення — для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5322482601:01:001:0149; 
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(з відкриттям розділу) Державного реєстратора — приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка Олександра Вікторовича, індексний номер: 43968179 від 09.11.2018 р. 17:14:41 на земельну ділянку кадастровий номер 5322482601:01:001:0149 по АДРЕСА_1 та вирішити питання стягнення судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом цієї справи.
Вважаючи себе власником зазначеного нерухомого майна, ОСОБА_1 , посилаючись на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 листопада 2014 року, яким був задоволений її позов та визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 , укладений в 1993р. між нею та ОСОБА_6 .

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 грудня 2019 року  у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними електронних торгів відмовлено.

Рішення оскаржила ОСОБА_1 , яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
У відзивах на апеляційну скаргу приватний виконавець Скрипник В.Л. та ОСОБА_4 вважають рішення районного суду вірним та просить залишити його без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 березня 2010 року визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку літ Аа за адресою АДРЕСА_1 , укладений в 1993 році між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та визнано за останнім право власності на цей житловий будинок. 

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 28 серпня 2013 року рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 березня 2010 року скасовано.
Постановалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним відмовлено.
Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 листопада 2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання договору купівлі- продажу дійсним задоволено.
Визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку літ. Аа за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 30 жовтня 1993 року згідно якого ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_1 купила житловий будинок літ. Аа за адресою АДРЕСА_1 .

Звертаючись з позовом ОСОБА_1 просила визнати недійсними електронні торги з реалізації житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Посилалась на те, при спробі здійснити державну реєстрацію права власності на спірне домоволодіння позивач отримала відмову державного реєстратора на тій підставі, що право власності на вказане домоволодіння зареєстроване за ОСОБА_3 , а рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05.11.2014 р. за нею право власності не визнавалось про що прийнято рішення від 02.11.2018 р. № 2/536/645/14. 
В подальшому спірне домоволодіння було реалізовано приватним виконавцем Скрипник В.Л. на електронних торгах за борговими зобов`язаннями ОСОБА_3 . Таким чином, на думку позивача, неправомірними діями відповідачів було порушено її право на володіння зазначеним будинковолодінням.
Так, як було встановлено районним судом, на виконанні у відповідача приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. перебуває зведене виконавче провадження № 56207611 до складу якого входять:
       - виконавче провадження № 56205380 з примусового виконання виконавчого листа Кременчуцького районного суду Полтавської області №536/708/16-ц від 02.11.2016 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 боргу в сумі 1617,00 грн.;
       - виконавче провадження № 56205380 з примусового виконання виконавчого листа Кременчуцького районного суду Полтавської області №536/708/16-ц від 02.11.2016 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 боргу в сумі 6 515,84 доларів США.
 В ході проведення виконавчих дій встановлено, що ОСОБА_3 має на праві приватної власності житловий будинок та прилеглі земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . 
17.04.2018 р. приватним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження. Копії направлено сторонам у відповідності до вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження»
Копія постанови про відкриття виконавчого провадження отримано боржником 22.04.2018 року.
      
 12.07.2018 р. складено постанову про опис та арешт майно (коштів) боржника, якою описано житлові будинки та земельні ділянки за адресою АДРЕСА_1 . 
16.08.2018 р. сформовано заявку на реалізацію арештованого та передано до ПФ ДП «СЕТАМ» для формування лоту у системі СЕТАМ.
23.10.2018 р. відбулись електронні торги з реалізації описаного та арештованого майна відповідача ОСОБА_3 Переможець, який запропонував найвищу ціну, визнаний відповідач ОСОБА_4 .
31.10.2018 р. складено акт про проведені електронні торги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний своє рішення мотивував тим, що хоча рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 листопада 2014 року і було визнано договір купівлі-продажу спірного домоволодіння дійсним, однак, вказаним рішенням не було визнано право власності за позивачем на спірне нерухоме майно. Крім того, звертаючись із позовом про визнання недійсними електронних торгів, позивач пред`явив позов лише до приватного виконавця Скрипник В.Л. та переможця електронних торгів ОСОБА_4 , організатора спірних торгів - ДП «Сетам» не було залучено до участі у справі. Водночас, у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатись усі сторони правочину.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи передбачені законодавством особливості щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а отже, є правочином.
Викладене узгоджується з нормами статей 650, 655 та частини 4 статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів.
Отже, у відповідності з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України між сторонами внаслідок укладення правочину купівлі-продажу виникли відповідні цивільні права та обов`язки.
Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1-3 та 6 статті 203 ЦК України (частина 1 статті 215 цього Кодексу).
Разом з тим, оскільки за змістом частини 1 статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених чинним на день проведення торгів Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 .
Головною умовою визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав та законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.
Підставою для визнання електронних торгів недійсними також є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за №1301/29431, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів, в тому числі опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна.
Так, згідно ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України (ч. 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження»).

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 посилалась на те, що спірне домоволодіння було реалізовано приватним виконавцем Скрипник В.Л. на електронних торгах за борговими зобов`язаннями ОСОБА_3 незаконно,оскільки саме їй належить реалізоване майно на праві особистої власності відповідно до рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05.11.2014 р.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
          Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
       За змістом ч. 1ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.        
       Згідно статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлюється, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав).
     Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.27 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація права власності та інших речових прав зокрема проводиться на підставі рішення суду, що набрала законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Відомості щодо зареєстрованого права власності, яке належить боржнику ОСОБА_3 на праві приватної власності отримано відповідачем ОСОБА_2 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо спірного домоволодіння.
 Станом на час проведення електронних торгів – 31.0.2018р. позивач не оформила і не зареєструвала у встановленому законом порядку своє право власності на спірне домоволодіння, то , як вірно зазначив суд першої інстанції, позивач не може вважатися його власником.
Згідно п.54 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26.10.2011р. із змінами від 6 червня 2018 р. № 484  скасування записів Державного реєстру прав здійснюється за заявою особи, заінтересованої у скасуванні відповідних записів.
Колегія суддів звертає також увагу на те, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 листопада 2014 року за ОСОБА_9  не визнавалось право власності  на житловий будинок в АДРЕСА_1 , так як такі вимоги заявлені не були. 19 вересня 2018п. представником ОСОБА_9 до районного сду подана заява про роз`яснення  резолютивної частини  вказаного рішення з проханням доповнити рішення словами ‘та визнати за останнью право власності на цей житловий будинок’ ( а.с.14,56-58).
Між тим, до предмета доказування в даній справі належало дотримання порядку проведення прилюдних торгів, а саме встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком реалізації арештованого майна.
Однак, позивач, яка просила визнати недійсними електронні торги з реалізації житлового будинку та земельних ділянок в порядку, визначеному ст.ст.12,81 ЦПК України ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі не обгрунтовує та не наводить порушень вказаного Порядку.
Більш того, державне підприємство «СЕТАМ», яке безпосередньо проводито оспорювані торги, до участі в справі не залучено, внаслідок чого колегія суддів позбавлена можливості давати оцінку їх діям, як стороні правочину (а.с.30-31).
Позивачем не заявлені вимоги щодо визнання незаконними дій приватного виконавця при здійсненні своїх повноважень, зокрема, здійсненні опису та арешту майна боржника 12 липня 2018р., про що позивачу було відомо, однак вона не скористалась правом на звернення до суду з відповідним позовом про виключення цього майна з акту опису, якщо вважала себе належним власником.
Отже, дії приватного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними, а позивач такі дії не оскаржувала, у зв`язку із чим її доводи щодо порушень, допущених приватним виконавцем до початку торгів не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

 Даний висновок узгоджується з постановою Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12, від 06 квітня 2016 року у справі № 6-242гс16, постановою Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц та з постановою Верховного суду від 03 червня 2020о. у справі № 357/4884/13-ц.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суу першої інстанції, що  що приватний виконавець, правомірно діяв згідно вимог ч. 1 ст.182 ЦК України,  ст.3 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” : речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя                                                                           О. В. Прядкіна
Судді:                                                                                        С. Б. Бутенко
                                                                                    О. І. Обідіна
Повний текст постанови складено 04.08.2020 р.