ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №333/289/20                                                         Головуючий в 1 інст. Кулик В.Б.
Провадження №33/807/552/20                                                                 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2020 року                                         місто Запоріжжя
Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В.,  перевіривши апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 13 березня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.
15 липня 2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду апеляційної інстанції через Комунарський районний суд м.Запоріжжя з апеляційною скаргою на вищевказану постанову суду першої інстанції, та з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи клопотання апелянта щодо пропущеного строку, апеляційний суд доходить таких висновків.
Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.
З матеріалів справи встановлено, що 13 березня 2020 року за результатами розгляду Комунарським районним судом м.Запоріжжя справи про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 винесено постанову, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 брав участь. 

05 червня 2020 року, тобто із значним пропуском строку на апеляційне оскарження, від імені ОСОБА_1 та адвоката Хотька С.С. направлена поштою апеляційна скарга на вищевказану постанову суду. В апеляційній скарзі, окрім іншого, ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Пропуск строку пояснений запровадженням карантину, неможливістю прибуття до суду через побоювання за своє життя. Також зазначено, що про наявність постанови суду представник ОСОБА_1 - адвокат Хотько С.С. дізнався 26 травня 2020 року під час ознайомлення з матеріалами справи в суді першої інстанції, а отже ОСОБА_1 про результати розгляду справи дізнався саме 26 травня 2020 року. 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 12 червня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у  задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови суду.
Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 брав участь у судовому засіданні 13 березня 2020 року, а наведені в клопотанні доводи не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки відповідно до вимог закону, строк на апеляційне оскарження постанови суду відраховується саме з дня її винесення, а не з дня отримання особою її копії. Крім того, доводи щодо запровадження карантинних заходів не можуть бути взяті до уваги, адже із текстом постанови можливо було ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень, де постанова була оприлюднена ще 25 березня 2020 року.
Не приймаючи до уваги вищевказане рішення апеляційного суду, яке напрало законної сили,  ОСОБА_1 15 липня 2020 року знову звернувся з апеляційною скаргою, в якій заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду. При цьому, апеляційна скарга за змістом є повністю ідентичною попередній апеляційній скарзі - в ній зазначені ті самі причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які апеляційним судом в постанові від 12 червня 2020 року вже визнані неповажними. Якихось нових обставин, які б об`єктивно унеможливлювали зверненню до суду з апеляційною скаргою у передбачений законом строк, в клопотанні не наведено та судом апеляційної інстанції таких обставин теж не встановлено.
Причини пропуску строку, на які посилається апелянт, не можуть бути визнані поважними з підстав, зазначених у вищевказаній постанові апеляційного суду - з врахуванням того, що ОСОБА_1 брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та був обізнаний із суттю прийнятого судового рішення. 
З урахуванням наведеного, клопотання  ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду задоволенню не підлягає. 
Оскільки у поновлені строку відмовлено, апеляційна скарга разом з доданими до неї документами, відповідно до вимог ст.294 КУпАП, повертається особі, яка її подала.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
у поновленні  ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 13 березня 2020 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відмовити, та апеляційну скаргу разом з доданими до неї документами повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                                 С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 333/289/20