ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/13973/17                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 липня 2020 року                                                                                    м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача                    Глущенко Я.Б., 
суддів                                                            Мельничука В.П., Собківа Я.М.,
секретаря                                                  Суркової Д.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Бі енд Пі, ЛТД» до Департамента державної виконавчої служби Мінітерства юстиції України в особі головного державного виконавця Солом`янського районного відділа Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Штойки Людмили Романівни, Солом`янського районного відділа Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Д-Трейд 2015», про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов, за апеляційною скаргою Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Бі енд Пі, ЛТД» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2017 року Підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Бі енд Пі, ЛТД» (далі - позивач, апелянт, ПІІ «Бі енд Пі, ЛТД») звернулось у суд з позовом Департамента державної виконавчої служби Мінітерства юстиції України в особі головного державного виконавця Солом`янського районного відділа Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Штойки Людмили Романівни (далі - відповідач 1, Головний державний виконавець Штойка Л.Р.) про визнання протиправними дій у вигляді винесення 25 вересня 2017 року постанов щодо арешту корпоративних прав позивача у наступних підприємствах: Спільному підприємстві «Ем-Ай-Сі Юкрейн», Товаристві з обмеженою відповідальністю «Центр художньої гімнастики школа Дерюгіних», Вищому навчальному закладі «Київський економічний інститут менеджменту» у формі товариства з обмеженою відповідальністю та визнання незаконними та скасування відповідних постанов державного виконавця. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2019 року залучено в якості другого відповідача Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач 2, Солом`янський РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві).
Рішенням суду від 18 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року, в задоволенні позову відмовлено.
05 лютого 2020 року ПІІ «Бі енд Пі, Лтд» звернулось із заявою про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року за нововиявленими обставинами в частині вимоги стосовно визнання протиправними дій державного виконавця по прийняттю постанови від 25 вересня 2017 року про арешт корпоративних прав позивача у Вищому навчальному закладі «Київський економічний інститут менеджменту» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (ВНЗ КЕІМ).
Обґрунтовуючи заяву, позивач посилається на отримання від відповідача 1 листом від 12 грудня 2019 року Звіта про незалежну оцінку корпоративних прав ВНЗ КЕІМ. При цьому, позивач стверджує про те, що даним доказом підтверджується, що державному виконавцю було відомо про наявність майна значної вартості, належного позивачу у ВНЗ КЕІМ, пропорційно 35% частці позивача у статутному капіталі останнього.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.
Не погоджуючись із ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги, викладені в заяві про перегляд рішення місцевого суду за нововиявленими обставинами.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом не досліджено доказів, які підтверджують існування нововиявлених обставин, а саме: наявності у позивача достатнього обсягу майна для покриття заборгованості перед державою та обізнаність відповідача 1 про наявність та достатність такого майна для погашення відповідної заборгованості.
Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2020 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Д-Трейд 2015» (далі - ТОВ «Д-Трейд 2015»).
У поясненнях щодо апеляційної скарги ТОВ «Д-Трейд 2015» зазначає, що підстави для перегляду рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року за нововиявленими обставинами відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
13 липня 2020 року позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату за межами строку карантина, адже карантинні заходи перешкоджають його адвокату, який мешкає у місті Полтава, прибути у судове засідання.
На обґрунтування заявленого клопотання посилається на постанови Уряду, яким на території України продовжено строк дії карантина до 31 липня 2020 року.
Розглянувши клопотання, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.
Станом на 15 липня 2020 року постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» у регіонах, в яких здійснюється послаблення протиепідемічних заходів, дозволяється перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому) між регіонами в межах кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.
Рішенням Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27 травня 2020 року на території міста Києва застосовано послаблення протиепідемічних заходів.
Рішенням Регіональної комісії з   питань техногенно-екологічної безпеки і   надзвичайних ситуацій Полтавської області від 23 травня 2020 року на території Полтавської області так само застосовано послаблення протиепідемічних заходів.
На виконання   Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»   та відповідно до пункта 10 частини 1 статті 152, частини 5 статті 153 Закону України «Про судоустрій і статус судів» Державна судова адміністрація України наказом від 08  квітня 2020 року №169 затвердила Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду.
Таким чином, учасники справи не позбавлені права взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, а також поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
При цьому, суд приймає до уваги вимоги процесуального закону щодо дотримання строків розгляду справ та те, що у даній справі участь сторін у судовому засіданні не визнавалась обов`язковою.
За таких обставин, враховуючи відновлення транспортного зв`язку на час проведення засідання, технічну можливість за бажанням сторін здійснювати проведення судового засідання у режимі відеоконференцзв`язку, колегія суддів уважає, що правові підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
Відтак, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі пункта 2 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з таких підстав.
Судом установлено, що Солом`янським районним судом міста Києва 18 вересня 2017 року виданий виконавчий лист №760/11060/15-ц про дозвіл примусового виконання на території України рішення Міжнародного центру врегулювання інвестиційних спорів від 25 жовтня 2012 року у справі № ARB/08/11 за позовом «Bosh International, Inc.» та ПІІ «Бі енд Пі, ЛТД» до держави Україна, з питань витрат, в частині зобов`язання ПІІ «Бі енд Пі, ЛТД» виплатити відповідачеві - державі Україна суму коштів у розмірі 150 000 доларів США, що становить 3915375, 00 грн. за офіційним курсом НБУ на день розгляду клопотання.
Постановою відповідача 1 від 19 вересня 2017 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа.
У подальшому, постановами від 25 вересня 2017 накладено арешт на корпоративні права позивача у Вищому навчальному закладі «Київський економічний інститут менеджменту» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, Товаристві з обмеженою відповідальністю «Центр художньої гімнастики Школа Дерюгіних», Спільному підприємстві «Ем-Ай-Сі Юкрейн» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, втрат виконавчого провадження, штрафів, усього - 4307412,5 грн.
Уважаючи дії державного виконавця щодо накладення арешту на корпоративні права протиправними, постанови про арешт майна боржника такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року, в задоволенні зазначеного позову відмовлено повністю.
Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2019 року у відкритті касаційного провадження за скаргою ПІІ «Бі енд Пі, Лтд» на наведені судові рішення відмовлено.
03 грудня 2019 року адвокатом позивача направлено запит до відповідача 1 щодо надання Звіта про оцінку корпоративних прав ПІІ «Юі енд Пі, ЛТД»   у ВНЗ КЕІМ.
08 січня 2020 року з листа адвоката, як стверджує позивач, він дізнався, що на момент прийняття рішення про арешт корпоративних прав відповідачу 1 було відомо про наявність у позивача майна значної вартості, що підтверджується копією Звіта про оцінку корпоративних прав позивача у ВНЗ КЕІМ.
Оскільки зазначений Звіт був відсутній у матеріалах виконавчого провадження під час розгляду позову ПІІ «Юі енд Пі, ЛТД», наведена в ньому інформація не була відома суду, а відтак, на думку позивача, це є нововиявленою обставиною, яка потребує перегляду рішення місцевого суду.
Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що документи, на які позивач посилається як на нововиявлені обставини, не свідчать про наявність іншого, ніж корпоративні права, майна у позивача, та обізнаність з цією обставиною відповідачів. Наявність майна, належного позивачу пропорційно 35% частці у статутному капіталі ВНЗ КЕІМ, є корпоративними правами позивача, які й було арештовано.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.
У відповідності до частини 1 та пункта 1 частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Отже, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:
- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;
- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;
- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
При цьому, під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.
Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.
Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.
Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Вищенаведене дає підстави для висновку, що нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.
Не є нововиявленими обставинами: ті, які виникли після ухвалення рішення (не існували на той момент); ті, на які посилалися як на докази сторони, або об`єктивно могли бути долучені як докази; невчасно подані сторонами докази; офіційні тлумачення Конституційного Суду України тощо.
Окрім цього, Європейський суд з прав людини зазначав, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03.04.2008).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, №69529/01, §27, 28, ЄСПЛ, 18.11.2004).
Втім, колегія суддів, зважаючи на наведений вище правовий аналіз норм процесуального права і практики Європейського суду з прав людини, не може визнати нововиявленою обставину, на яку посилається ПІІ «Бі енд Пі, ЛТД», оскільки така не підпадає під ознаки істотної обставини, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Так, суд звертає увагу на те, що про існування Звіта про оцінку 35% частки корпоративних прав позивача у ВНЗ КЕІМ від 10 жовтня 2017 року, останній міг дізнатися за результатами ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, як його учасник.
До того ж, наведена у Звіті інформація не підтверджує належність позивачу будь-якого майна у вищевказаному навчальному закладі.
Так, відповідно до положень частини 1 статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Отже, твердження заявника про те, що майно, яке належить ВНЗ КЕІМ, є власністю ПІІ «Бі енд Пі, ЛТД» у розмірі 35% не ґрунтується на законі. 
Відтак, наявність Звіта про незалежну оцінку корпоративних прав ВНЗ КЕІМ не може призвести до іншого результата судового розгляду. 
Ураховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи позивача, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновки місцевого суду про відсутність підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.
Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України   за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи   статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України   визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 33, 34, 242-244, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Бі енд Пі, ЛТД» залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року    залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                            Я.Б. Глущенко

Судді                                                                                 В.П. Мельничук

                                                                                          Я.М. Собків