Справа № 991/2902/20
Провадження1-кс/991/2989/20

У Х В А Л А 

15 квітня 2020 року                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі- НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР).
Скаргу заявник обґрунтовує тим, що 10.03.2020 ним засобами поштового зв`язку було направлено до НАБУ заяву про злочин, вчинений суддями цивільної палати Львівського апеляційного суду, які за твердженням заявника, вчинили злочини, передбачені ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 375 КК України. Заява ОСОБА_3 була отримана НАБУ 13.03.2020. Втім станом на день подання скарги, за твердженням заявника, відомсти про вчинені злочини до ЄРДР внесені не були.
Зазначена бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, на думку заявника, суперечать положенням ч. 1 ст. 214 КПК України, яка закріплює обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. У зв`язку з цим, ОСОБА_3 звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ та просить слідчого суддю визнати протиправними дії НАБУ, зобов`язати уповноважену службову особу НАБУ внести до ЄРДР відомості, викладені в його заяві про злочин.
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним у скарзі. Просив її задовольнити. Додатково зазначив, що питання підслідності повинно було вирішувати НАБУ після внесення відомостей в ЄРДР. Крім того, якщо б органи досудового розслідування розпочали розслідування, то з`ясували б, що суддя має вплив на всю цивільну палату.
Особа, бездіяльність якої оскаржується, в судове засідання не з`явилась. Від представника НАБУ до суду надійшли письмові пояснення, у змісті яких ОСОБА_4 зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення. У заяві ОСОБА_3 від 10.03.2020 не було наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ. Крім цього зазнчив, що оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
Отже можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права як результат суддівської помилки не може кваліфікуватися як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до відповідальності. Адже відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями в апеляційному та касаційному порядку. Однак заявник, звернувшись до НАБУ із заявою про вчинення кримінальних правопорушень намагається оскаржити судові рішення поза передбаченим процесуальним законом порядком, що може мати наслідком втручання у діяльність судді.
Розгляд інших порушених питань не віднесено до компетенції НАБУ, вказану заяву листом від 17.03.2020 №111-225/10654 скеровано для організації розгляду в межах компетенції до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про що заявника було повідомлено та надано відповідне роз`яснення листом із аналогічними реквізитами.
З огляду на викладені обставини уповноважена особа НАБУ ОСОБА_4 просить у задоволенні скарги відмовити повністю та розглянути її без участі представника НАБУ. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши скаргу ОСОБА_3 та доводи, якими вона обґрунтовується, заслухавши пояснення заявника у судовому засіданні, слідчий суддя керується наступним.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Слідчим суддею було встановлено, що у заяві ОСОБА_3 заявник стверджує, що колегія суддів Львівського апеляційного суду під головуванням ОСОБА_5 , суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 порушила норми чинного законодавства, а саме не дивлячись на порушення апелянтом десятиденного строку для усунення недоліків, колегія суддів відкрила апеляційне провадження. Разом з тим, член вищезазначеної колегії суддя ОСОБА_6 ухвалою від 12.08.2019 повернула з аналогічних підстав апеляційну скаргу у справі №450/3315/18 того ж апелянта. Крім цього, колегією суддів Львівського апеляційного суду було відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні його заяви про закриття апеляційного провадження. В таких діях колегії суддів Львівського апеляційного суду під головуванням ОСОБА_5 , суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заявник вбачає ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 375 КК України.
Дослідивши матеріали скарги ОСОБА_3 слідчим суддею встановлено, що доводи заявника про вчинення колегією суддів Львівського апеляційного суду під головуванням ОСОБА_5 , суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 щодо вчинення можливих кримінальних правопорушень, ґрунтуються на незадоволенні заявником прийнятими рішеннями вищезазначеною колегією суддів. На переконання слідчого судді, факт незгоди із судовим рішення не свідчить про його неправосудність та зловживання владою або службовим становищем колегією суддів.
Крім цього, згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі №21-319во07 зазначив: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду».
При розгляді питання, що стосується невнесення відомостей в ЄРДР, яке стосується судді, слідчий суддя також враховує Висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013. Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 не містить конкретних фактичних даних, які б вказували на наявність у діях колегії суддів Львівського апеляційного суду під головуванням ОСОБА_5 , суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 375 КК України, а фактично зводиться до незгоди із прийнятими суддею доповідачем та колегією суддів рішенням.
За наведених обставин у задоволенні скарги належить відмовити.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань -відмовити. 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1