Ухвала
 
05 травня 2020 року
 
місто Київ
 
справа № 186/1376/19
 
провадження № 61-7428ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про усунення перешкод у володінні та розпорядженні майном,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
У серпні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права володіння та розпорядження майном шляхом визнання іпотечного договору № 43/07, укладеного з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанком» (далі - АКБСР «Укрсоцбанк», банк), посвідченого 23 березня 2007 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Шкицькою Юлією Анатоліївною, за реєстровим номером 308, припиненим.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2019 року позов задоволено.
Визнано іпотечний договір № 43/07, укладений 23 березня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , посвідчений державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Шкицькою Ю. А., за реєстровим номером № 308, припиненим.
Здійснено розподіл судових витрат.
Суд першої інстанції встановив, що зобов`язання ОСОБА_1 перед банком за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 23 березня 2007 року № 43/07 виконано повністю, у зв`язку із чим 01 березня 2018 року Першотравенським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 24 травня 2012 року № 2604/9412, виданого Дніпровським районним судом міста Києва щодо стягнення боргу у розмірі 130 854, 55 грн.
Зазначений виконавчий лист видано на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 грудня 2011 року.
За наведених обставин суд першої зробив висновок, що оскільки інші позови за період з 28 грудня 2011 року до цього часу до позивача не пред`являлися, інші виконавчі провадження про стягнення з позивача грошових коштів за зазначеним договором відсутні, наявні підстави для задоволення позову.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.
Суд апеляційної інстанції встановив, що згідно з матеріалами справи за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 23 березня 2007 року № 43/07 у позивача наявна заборгованість у розмірі 316 489, 27 грн. Ці обставини ним допустимими доказами не спростовано, в зв`язку із чим зобов`язання ОСОБА_1 перед банком за основним договором не можна вважати припиненим у зв`язку із виконанням.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1 23 квітня 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції як таке, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявником як підстави касаційного оскарження наведеного судового рішення визначено, що:
- оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;
- рішення суду апеляційної інстанції не відповідає правовим висновкам, викладеним, у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, постанові Верховного Суду від 17 січня 2018 року у справі № 910/27064/15.
Таким чином, серед підстав касаційного оскарження заявником рішення суду апеляційної інстанції ним зазначена та підстава, яка згадана у пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Першотравенського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу № 186/1376/19 за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про усунення перешкод у володінні та розпорядженні майном.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 04 червня 2020 року.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний

                                                                                                            А. С. Олійник

                                                                                                            В. В. Яремко