Дата документу 05.05.2020 Справа № 318/2267/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 22-ц/807/1534/20                                Головуючий у 1-й інстанції: Васильченко В.В.
Є.У.№ 318/2267/19                                        Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року                                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
Головуючого:        Кочеткової І.В.,
суддів:                Кримської О.М.,
Маловічко С.В.,
секретар:         Волчанова І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні  цивільну справу за  позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»  до ОСОБА_1   про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2019 року, 
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2019 року АТ КБ «Приватбанк» (далі - Банк) звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 10.02.2017 у загальному розмірі 11 962,35 грн.
Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2019 року провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору. 
Роз`яснено сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Повернуто Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» (МФО 305299, рах. № НОМЕР_1 , ЄДРПОУ 14360570) 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви платіжним дорученням № PROM0BCQCX від 20.09.2019 р.
В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду АТ КБ «Приватбанк» посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що із наданих письмових доказів убачається, що відповідач не має заборгованості за кредитом, що свідчить про відсутність предмету спору, а відтак наявні підстави для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. 
Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов із порушенням норм процесуального права, а тому з ними не можна погодитися.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Право кожного на розгляд його справи судом передбачено також п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.
Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. 
Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Звертаючись до суду за захистом порушеного права, Банк зазначав, що позичальником не виконуються зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого існує заборгованість, яка станом на 12.09.2019 становить 11 962,35 грн., у тому числі 685,59 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту.
Отже,  предметом спору у даній справі є заборгованість  позичальника перед Банком за кредитним договором, на підтвердження якої останнім надано суду відповідні письмові докази. 
Відсутність заборгованості за тілом кредиту не свідчить про відсутність предмету спору. Висновки щодо обґрунтованості вимог Банку можуть бути зроблені лише після розгляду справи по суті, дослідження зібраних у справі доказів під час ухвалення рішення у справі.
Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала суду не може бути визнана законною і обґрунтованою. З огляду на положення пункту 4 частини 1 ст. 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.
Ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2019 року по цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Кочеткова
Судді: О.М. Кримська
С.В.Маловічко