ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 грудня 2019 року 	м. Дніпро	справа № 280/1582/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Термоліт Плюс» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року 
у адміністративній справі № 280/1582/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Термоліт Плюс» до Головного управління Держпраці у Запорізької області про визнання протиправною та скасування постанови, - 

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року відмовлено у задоволені адміністративного позову ТОВ «Виробниче підприємство «Термоліт Плюс» стосовно визнання протиправною та скасування постанови ГУ Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №311 748/6/НД/АВ/СІІ ГД-ФС від 21 березня 2019 року про накладення штрафу у розмірі 417300.00 грн. за створення перешкод у проведенні перевірки з питань додержання законодавства про працю 
Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем по справі з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, які допущені внаслідок неповного та необ`єктивного дослідження матеріалів справи та надання обставинам спірних правовідносин належної правової оцінки, у зв`язку з чим просить її скасувати та прийняти нове рішення про задоволення вимог позивача у повному обсязі.  
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржувана позивачем у цій справі постанова №311 748/6/НД/АВ/СІІ ГД-ФС від 21 березня 2019 року була винесена заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області за результатами розгляду матеріалів, оформлених інспектором праці Прозоря здійснення на підставі наказу № 349 від 18 лютого 2019 року «Про проведення інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю у термін до 28.02.2019» та направлення від 18.02.2019 №228 строком дії з 18.02.2019 по 22.02.2019 - заходу державного нагляду у формі інспекційного відвідування предметом якого було: порядок оформлення трудових відносин, оплата праці, мінімальні гарантії в оплаті праці, дотримання законодавства про працю в частині нарахування та виплати заробітної плати на рівні не менше від розміру мінімальної заробітної плати і строки виплати заробітної плати.
Так, внаслідок інспекційного відвідування ТОВ «Виробниче підприємство «Термоліт Плюс» 18.02.2019 р. о 09.00 год., інспектором праці Прозоря І.О. у присутності головного бухгалтера Товариства було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 20.02.2019 № ЗП748/6/НД, в якому зазначено здійснення спроби проведення інспекційного відвідування ТОВ «ВИ «Термоліт Плюс» за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Індустріальна. 30/3, та про створення           перешкод у діяльності інспектора праці, що полягало у ненаданні інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування. 
За результатом інспекційного відвідування позивача 21.02.2019 р. о 09.00 год., інспектором праці Прозоря І.О. було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 22.02.2019 № ЗП748/6/НД, в якому зазначено про створення перешкод у діяльності          інспектора          праці          внаслідок ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування та відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, а саме документів, що підтверджують трудові відносини з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до п.9 вимоги від 20.02.2019 № 311748/6/НД. 
Також 28.02.2019 інспектором праці складався акт № 311748/6/НД/АВ про неможливість проведення інспекційного відвідування у зв`язку зі створенням перешкод у діяльності, які полягали у ненаданні інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, та ненаданні документів, що підтверджують трудові відносини з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до вимоги від 22.02.2019 № ЗП748/6/НД 
Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції спираючись на положення: ч.1 ст.259 КЗпП України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015 р. № 96 Положення про Державну службу України з питань праці, відповідно якого Головне управління Держпраці у Запорізькій області є територіальним органом Державної служби з питань праці; п.2, п.3, п.5, п.8, п.9, п.10, п.11 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженго Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 р. «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Порядок № 295), а також з огляду отриману відповідачем інформацію від ГУ Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 02.04.2018 р. № 3463-08 та від 29.08.2018 № 10115-08 про працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року і від 29.08.2018 р. № 10115-08. від 30.05.2018 № 6306-08, від 07.12.2018 № 15511-08, від 30.05.2017 № 6004-08, від 03.10.2017 № 10351-08, від 28.01.2019 № 1211-08 про роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів, а також від 02.05.2018 р № 4762-08 про роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної, суд першої інстанції дійшов висновку, що винесення відповідачем наказу № 349 про проведення інспекційного відвідування ТОВ «ВП «Термоліт Плюс» з питань додержання законодавства          про працю у термін до 28.02.2019 та оформлене на підставі цього наказу направлення від 18.02.2019 № 228 на здійснення заходу державного нагляду          у формі інспекційного відвідування, строком дії направлення з 18.02.2019 по 22.02.2019 - узгоджується з підставами, встановленими Порядком № 295, а інспектори праці Головного управління Держпраці у Запорізькій області були звільнені від обов`язку повідомлення ТОВ «ВП «Термоліт Плюс» про таке відвідування, оскільки інспекційне відвідування здійснювалося зокрема з питань виявлення неоформлених трудових відносин.          При цьому, суд першої інстанції визнав доведеними зазначені в Актах інспекційного відвідування від 20.02.2019 № ЗП748/6/НД, від 22.02.2019 № ЗП748/6/НД, від 28.02.2019 № 311748/6/НД/АВ фактів створення ТОВ «ВП «Термоліт Плюс» перешкод у діяльності інспектора праці внаслідок ненадання перевіряючим особам документів, що підтверджують трудові відносини з фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період січень 2018 - по час інспекційного відвідування, незважаючи на отримані посадовими особами позивача складені відповідачем Вимоги про надання документів від 20.02.2019 № ЗП748/6/НД у строк до 09 год. 00 хв. 21.02.2019 та від 22.02.2019 № ЗП748/6/НД у строк до 09 год. 00 хв. 27.02.2019, в яких ТОВ «ВП «Термоліт Плюс» зобов`язувався надати документи, які підтверджують трудові відносини позивача з фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що у сукупності за висновками суду першої інстанції свідчить про створення позивачем перешкоди у здійсненні інспекційного відвідування внаслідок не надання відповідачу документи, що охоплюється саме складом правопорушення, передбаченого абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП, оскільки предметом інспекційного відвідування є питання додержання законодавства про працю, а в направленні зазначено, що перевірці підлягають питання оформлення трудових відносин, строки виплати заробітної плати, мінімальні гарантії в оплаті праці. 
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав у даному спірному випадку для застосування до позивача штрафу, передбаченого абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП саме за недопущення до перевірки з питань додержання законодавства про працю при проведенні перевірки з питань виявлення порушень у вигляді фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.
Водночас, внаслідок обговорення доводів позивача та наданим ним доказів, а саме: адресованого відповідачу листа Товариства від 21.02.2019 № 85, яким контролюючий орган повідомлявся про відсутність трудових відносин з фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період січень 2018 - по час призначення інспекційного відвідування і про те,  що відносини з вказаними особами не регулюються трудовою угодою, ці особи не підпорядковуються керівнику підприємства, правила внутрішнього трудового розпорядку на них не розповсюджуються, а їх робота носить інивідуальний характер (а.с.19);  відмітки у графі «про виконання (дата, підпис) по пунктам 1-9 Вимоги від 20.02.2019 р. № ЗП748/6/НД» (а.с.16); та пояснень в судовому засіданні  головного бухгалтера Товариства Таранової С . В . про те, що у трудових відносинах ТОВ «ВП «Термоліт Плюс» з фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебувають, а договори цивільно-правового характеру відповідач у своїй вимозі не просив, - суд першої інстанції визнав дії позивача такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, оскільки у вимозі про надання документів від 22.02.2019 № ЗП748/6/НД було чітко зазначено про інформацію, яка надійшла з Головного управлінням Пенсійного фонду України у Запорізькій області на ТОВ «ВП «Термоліт Плюс» стосовно 2-х осіб ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) які працюють на умовах цивільно-правових договорів більше року та про необхідність надати договори Цивільно - правового характеру з додатками та документами щодо оплати праці по зазначеним договорам за період січень 2018 року - по теперешній час. Відповідно до вказаного, суд першої інстанції висловив переконання  про те, що позивач умисно не надав інспектору укладені між ТОВ «ВП «Термоліт Плюс» та ОСОБА_5 .. ОСОБА_2 договори цивільно-правового характеру формально посилаючись на витребування відповідачем документів, які підтверджують перебування фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у трудових відносинах з ТОВ «ВП «Термоліт Плюс» 
Судова колегія не може погодитися з наведеними вище висновками суду першої інстанції у повному обсязі і перш за все звертає увагу на визначене у п.1 наказу Головного управління Держпраці у Запорізькій області № 349 від 18.02.2019 р. питання, яке підлягає  інспекційному відвідуванню «додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів» (а.с.34), а також на перелік питань, означених в Направлені на проведення інспекційного відвідування № 228 від 18.02.2019, які  буде перевірено під час державного нагляду ТОВ «ВП «Термоліт Плюс» у період з 18.02.2019 р. по 22.02.2019 р: порядок оформлення трудових відносин, оплата праці, мінімальні гарантії в оплаті праці, дотримання законодавства про працю в частині нарахування та виплати заробітної плати на рівні менше від розміру мінімальної заробітної плати, строки виплати заробітної плати, і праця неповнолітніх (а.с.36). 
Тобто, приймаючи рішення про здійснення інспекційного відвідування та направляючи на інспекційне відвідування ТОВ «ВП «Термоліт Плюс» інспекторів Держпраці, останній чітко визначився як з предметом перевірки та правом інспекторів перевірити саме   питання «додержання законодавства про працю», а не «перевірку з питань виявлення неоформлених працівників», так і з терміном інспекційного відвідування у період з 18.02.2019 р. по 22.02.2019 р., що судом першої інстанції не було узято до уваги.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України  у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Наведена норма КАСУ свідчить, що прийняту відповідачем у справі 21 березня 2019 року постанову про накладення штрафу  №311 748/6/НД/АВ/СІІ ГД-ФС на підставі абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України за створення перешкод у проведенні перевірки з питань додержання законодавства про працю, слід  перевірити починаючи з законності проведення такої перевірки
Відповідно до преамбули Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року№ 877-V(далі - Закон № 877-V) цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
В цьому випадку слід наголосити, що Закон № 877-Vвизначає основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, а у ст.1  Закону № 877-V чітко визначено, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються, зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Згідно з частиною п`ятою вказаної вище статті Закону № 877-V, зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Тлумачення цієї норми вказує на те, що органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, в першу чергу, повинні ураховувати особливості правового регулювання, визначені законами у відповідній сфері та міжнародними договорами, одночасно, звертаючи увагу на правила перелічені в частині п`ятій статті 2 Закону № 877-V, та, якщо певні правовідносини не врегульовані законами у відповідній сфері та міжнародними договорами, звертатись до інших норм Закону № 877-V.
Кодексом законів про працю України  , а саме ч. 1 ст. 259 (далі  КЗпП) визначено те, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, спеціальною нормою  КЗпП  передбачено, що державний  нагляд  та  контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється центральним орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На виконання ч.1  ст.259 КЗпП, Кабінетом Міністрів України 26 квітня 2017 року прийнято постанову № 295, якою затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (чинною до 14.05.2019 року), і відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснювався у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці.
Випадки проведення інспекційних відвідувань були визначені у пункті 5 Порядку № 295, з  чіткою класифікацією усіх підстав по підпунктам 1-6. Зокрема, у підпункті 3 пункту 5 цього Порядку передбачалося, що інспекційне відвідування проводиться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту. У той же час, проведення інспекційних відвідувань за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів (про: роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог  Кодексу Законів про працю України  та  Закону України  "Про відпустки"); роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації;  роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників) - визначено у підпункті 6 пункту 5 цього Порядку.
Тобто, підстава інспекційних відвідувань з метою виявлення неоформлених трудових відносин є окремою та відмінною від підстави інспекційного відвідування за інформацією Пенсійного фонду України, а тому у разі наміру відповідача виявити у позивача неоформлені трудові відносини, він повинен був в наказі та в направленні на інспекційне відвідування зазначити таку підставу, яка означена у підпункті 3 пункту 5 Порядку № 295 (виявлення неоформлених трудових відносин).
Отже, положення п. 5 Порядку № 295 покликане запобігти зловживанням державними органами з питань праці у проведенні перевірок з ширшим обсягом питань, ніж той, що порушувався під час призначення перевірки. На користь такого твердження свідчать і положення ч. 1-4 ст. 7  Закону № 877-V, які з урахуванням ч. 5  ст. 2 цього Закону  є обов`язковими для застосування незалежно від особливостей, які встановлені законами у відповідній сфері, згідно яких, наказ про здійснення позапланового заходу повинен містити предмет перевірки. У посвідченні (направленні) на проведення позапланового заходу, яке видається на підставі наказу зазначаються, зокрема, підстави для здійснення заходу та предмет здійснення заходу. За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити серед інших відомості про предмет державного нагляду (контролю).
У даному спірному випадку підставою для проведення інспекційного відвідування була інформація Пенсійного фонду України. Тобто, підставою для проведення перевірки було питання «додержання законодавства про працю», а питання про правильність  оформлення цивільно-правових договорів з фізичними особами та «виявлення неоформлених працівників» - не ставилось, що підтверджується як наказом Головного управління Держпраці у Запорізькій області № 349 від 18.02.2019 р. так і Направленням на проведення інспекційного відвідування № 228 від 18.02.2019 та Вимогою від 20.02.2019 (а.с.15-16).
Натомість, як свідчить зміст Вимоги від 22.02.2019 (а.с.17-18), інспектор відповідача вийшов за межі предмета інспекційного відвідування та намагався отримати цивільно-правові договори позивача з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , але «маскуючи» такі наміри вказівкою (у Вимогах від 22.02.2019 та Актах про неможливість проведення інспекційного відвідування) необхідністю перевірити документи, які підтверджують трудові відносини з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . При цьому, пояснення позивача листами (а.с.40, 44) про те, що з фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не укладалися, не призвели до будь-якого реагування відповідача, який за результатом розгляду Акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 28.02.2019 (а.с.45-46) виніс рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ЗП748/6/НД/АВСПТД від 07.03.2019 (а.с.47), в якому вказується про порушення ТОВ «ВП «Термоліт Плюс» ч.1 ст.259 КЗпП України, тобто, право спецiально уповноважених на те органів та iнспекцiй, якi не залежать у своїй дiяльностi вiд власника або уповноваженого ним органу, на здiйснення нагляду i контролю за додержанням законодавства про працю, що за твердження відповідача є підставою для відповідальності за ч.2 ст.265 КЗпП України. При цьому, в зазначеному рішенні також як і в направленому на адресу позивача Повідомленні (а.с.48), інформації про отримання якого ТОВ «ВП «Термоліт Плюс» відповідачем суду не надано.
Наведеним вище обставинам стосовно підстав інспекційного відвідування позивача, якою було «додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів» шляхом перевірки порядку оформлення трудових відносин, оплати праці, мінімальних гарантій в оплаті праці, дотримання законодавства про працю в частині нарахування та виплати заробітної плати на рівні менше від розміру мінімальної заробітної плати, строків виплати заробітної плати, і праці неповнолітніх - що є відмінним від «виявлення неоформлених працівників», суд першої інстанції не надав належної оцінки, а на перевищення відповідачем строку інспекційного відвідування суд першої інстанції взагалі не звернув уваги. Також як і не взяв до уваги відсутність доказів про отримання позивачем повідомлення про розгляд справи 21.03.2019, помилково вважаючи достатнім того, що Повідомлення про розгляд справи надіслано відповідачем директору ТОВ «ВП «Термоліт Плюс» з дотриманням строку встановленого п.6 Постанови № 509 рекомендованим          листом за 10 днів до дати розгляду справи листом від 11.03.2019 № 08/03.4-06/2229, що підтверджено фіскальним чеком від 12.03.2019 (ПН 215600426655; Ідентифікатор дії міжнародного поштового відправлення 6909500307994). 
Проте, наведені у попередньому абзаці обставини є суттєвими для вирішення спору у цій справі та не можуть бути проігноровані адміністративним судом, оскільки виходячи з положень п.1 ч. 2  ст.2 КАС України, суди перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, в першу чергу повинні з`ясувати, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України.
Встановлені під час апеляційного перегляду справи описані вище по тексту постанови факти: - перевищення відповідачем строку інспекційного відвідування, визначеного у Направлені на інспекційне відвідування від 18.02.2019 № 228 у період з 18.02.2019 по 22.02.2019, при тому, що підстави для зупинення інспекційного відвідування в даному випадку були відсутні; - відсутності підтвердження того, що позивач отримав за 10 днів до дати розгляду справи листа відповідача від 11.03.2019 № 08/03.4-06/2229 про розгляд справи 21.03.2019 та розгляд справи в порушення п.7 Порядку № 295 у відсутності представника позивача; - перевищення інспектором Держпраці під час інспекційного відвідування своїх повноважень шляхом витребування цивільно-правових договорів між позивачем та фізичними особами ОСОБА_1 . і ОСОБА_2 з метою їх оцінки наявності в них ознаків  трудових відносин; - а також вихід відповідачем (ГУ Держпраці у Запорізькій області) під час винесення постанови №311 748/6/НД/АВ/СІІ ГД-ФС від 21 березня 2019 року за межі предмета інспекційного відвідування внаслідок безпідставної кваліфікації дій позивача як недопущення інспектора до перевірки з питань виявлення порушень у вигляді фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - на думку суду апеляційної інстанції свідчать про порушення відповідачем порядку проведення інспекційного відвідування і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття іншого рішення про задоволення вимог позивача у повному обсязі, виходячи з нижченаведеного 
Статтею 265 Кодексу законів про працю України передбачає два види відповідальності за недопущення до проведення перевірки, і це є: недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні; та недопущення до проведення перевірки або створення перешкод у її проведенні з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, тобто, виявлення неоформлених працівників.
Отже, навіть якщо відповідач і розцінив дії позивача як перешкоду у діяльності інспектора праці в контексті п.16 Порядку № 295 внаслідок ненадання документів, які підтверджують трудові відносини позивача з фізичними особами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , то і в такому випадку виходячи з зазначеного в наказі та направленні на інспекційне відвідування предмету перевірки, у відповідача по справі не було підстав для притягнення позивача до відповідальності згідно абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП, оскільки за вказаною нормою штрафні санкції накладаються тільки у разі недопущення або створення перешкод інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених працівників, що у даному випадку не було предметом перевірки. Тобто, оскільки предметом інспекційного відвідування є додержання законодавства про працю, то накладати штрафу у розмірі 417300.00 грн. є неправомірним.
Крім того, складені Акти про неможливість проведення інспекційного відвідування від 20.02.2019 № ЗП748/6/НД, від 22.02.2019 № ЗП748/6/НД та від 28.02.2019№ 311748/6/НД/АВ - судова колегія визнає формальними та такими, що містять в собі недостовірну інформацію, оскільки: за змістом вказаних Актів, виходи інспектора на підприємство позивача відбувалися  18.02.2019 р.,  21.02.2019 р. та 27.02.2019, проте самі акти складалися на день пізніше, відповідно: 19.02.2019, 22.02.2019 та 28.02.2019; в самих Актах взагалі не міститься опису у який спосіб позивач перешкоджав інспекційному відвідуванню, та з яких саме причин інспектор виходячи на підприємство  18.02.2019 р.,  21.02.2019 р. та 27.02.2019 не ознайомився з оригіналами документів. Не мотивовано відповідачем, а судом першої інстанції навіть не обговорювалося питання достатності для здійснення інспекційного відвідування наданих позивачем до перевірки 21.02.2019 документів: виписки з ЄДР; витягів із статуту; наказу на директора підприємства; штатних розписів, діючих в період січень 2018 по час інспекційного відвідування; трудових договорів та наказів про прийом на роботу на всіх працівників та повідомлень про прийняття їх на роботу з відміткою ДФС; табелів обліку використання робочого часу за період з січня 2018 по час інспекційного відвідування; відомостей нарахування та відомостей виплати заробітної плати за період з січня 2018 по лютий 2019; режиму роботи підприємства на 2018-2019 роки; графіків основних щорічних відпусток на 2018-2019 роки; журналу ведення обліку руху трудових книжок працівників, які саме відносяться до предмету інспекційного відвідування та яких є достатньо для  перевірки  інформації Пенсійного органу стосовно дотримання позивачем порядку оформлення трудових відносин, оплати праці, мінімальних гарантій в оплаті праці, дотримання законодавства про працю в частині нарахування та виплати заробітної плати на рівні менше від розміру мінімальної заробітної плати, строків виплати заробітної плати, і праці неповнолітніх (як було зазначено в Направленні). Крім того, зазначеними документами у їх сукупності також підтверджувалося, що трудові договори між ТОВ «ВП «Термолт Плюс» та фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не укладалися, а вказані особи надавали позивачу послуги на підставі цивільно-правових договорів, з прийняттям виконаних вказаними фізичними особами підрядних робіт Актами приймання-передачі, за результатом дослідження яких судова колегія дійшла висновку про відсутність ознаків трудових правовідносин між позивачем та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .  
Відповідно до п.п. 2 п. 11 Порядку № 295: інспектор праці може ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, що містять інформацію/відомості з питань, які  є предметом інспекційного відвідування, а роботодавець повинен надати перевіряючому для ознайомлення будь-які документи, ведення яких передбачено законодавством про працю. Тобто, позивач зобов`язаний був надавати інспектору лише ті документи, що містять інформацію з питань, які є предметом перевірки, а працівник Держпраці не мав права вимагати документи, які не стосуються предмету перевірки.
У даному спірному випадку відповідачу визначально з інформації Пенсійного органу було відомо, що фізичні особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надавали окремо визначені послуги підприємству позивача за цивільно-правовими угодами, про що позивач повідомляв у визначеному законом порядку як ДФС так і ПФУ, тому у відповідача взагалі були відсутні підстави вважати, що ці особи працювали без оформлення трудових договорів. Оскільки укладення та виконання цивільно-правових договорів врегулювано нормами цивільного законодавства, до таких договорів не застосуються положення Кодексу законів про працю та іншого законодавства з питань праці. Відповідно, органи Держпраці не уповноважені контролювати правовідносин сторін які носять цивільно-правовий характер, і відповідно не мають повноважень на власний розсуд тлумачити умови цивільно-правових договорів, перевіяти дотримання порядку їх укладення, визнавати їх укладення недійсними та надавати їм статус трудових. 
Таким чином,  вочевидь, вимога інспекторів Держпраці про надання договорів цивільно-правового характеру в межах інспекційного відвідування позивача - виходить за межі наданих їм повноважень, а відповідно і дії самого позивача не можуть розцінюватися  як створення перешкод у проведенні перевірки у розумінні  абз.7 ч. 2 ст. 265 КЗпП 
Окремо також судова колегія звертає увагу на те, що останній вихід інспектора 27.02.2019  та складення Акту № 311748/6/НД/АВ від 28.02.2019 - відбулося поза межами визначеного у Направленні строку здійснення інспекційного відвідування, а посилання суду першої інстанції на зупинення терміну проведення інспекційного відвідування  на 1 (один) робочий день - не виправдовує протиправність складення інспектором Держпраці Акту № 311748/6/НД/АВ 28.02.2019, тобто через п`ять днів після закінчення терміну інспекційного відвідування, а відповідач в свою чергу не мав правових підстав брати до уваги Акту № 311748/6/НД/АВ від 28.02.2019 як належний доказ, що також свідчить про протиправність оскаржуваної позивачем у цій справі постанови Головного управління Держпраці у Запорізької області №ЗП 748/6/НД/АВ/СПТД-ФС від 21 березня 2019 року
Підсумовуючи вищенаведені обставини, які свідчать про формальний підхід відповідача до: підготовки і проведення інспекційного відвідування ТОВ «ВП «Термолт Плюс» та оформлення Актів про неможливість проведення інспекційного відвідування і Вимог про надання документів; здійснення інспекційного відвідування поза межами визначеного наказом і направленням на інспекційне відвідування предмету перевірки і поза межами своїх повноважень внаслідок намагання перевірити цивільно-правові договори позивача; не доведення відповідачем суду факту отримання позивачем повідомлення про розгляд справі  і розгляд справи за відсутності представника позивача;  а також порушення відповідачем строків інспекційного відвідування і винесення постанови про застосування штрафних санкцій до позивача на підставі Акту інспектору, складено після спливу цих строків - судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню у повному обсязі, а рішення суду першої інстанції має бути скасовано з підставі його незаконності та необґрунтованості, з прийняттям у цій справі іншого рішення про задоволення позову ТОВ «ВП «Термолт Плюс» і стягнення на його користь за рахунок бюджетного фінансування відповідача суми сплаченого ним судового збору при подачі адміністративного позову в розмірі - 6260,00 грн та при подачі апеляційної скарги в розмірі - 9390 грн.
Керуючись ст.ст.  242, 315, 317, 322 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Термоліт Плюс» - задовольнити.          
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року - скасувати та прийняти рішення про задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Термоліт Плюс» - у повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Запорізької області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП 748/6/НД/АВ/СПТД-ФС від 21 березня 2019 року.
Стягнути на користь позивача за рахунок фінансування Головного управління Держпраці у Запорізької області судові витрати в загальній сумі - 15650 грн.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов