ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року	Львів	Справа № 464/476/20 пров. № А/857/4028/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Заверухи О.Б.,
суддів                                                                      Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,
за участю секретаря судового засідання                    Михальської М.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Дулебко Н.І., 
час ухвалення рішення - 14:45:00, 
місце ухвалення рішення - м. Львів, 
дата складання повного тексту рішення - 20 березня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Галицької митниці Держмитслужби, в якому просила скасувати постанову № 2980/200900/19 від 14 січня 2020 року про притягнення до відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12 липня 2019 року уклала договір про надання послуг митного брокера з ОСОБА_2 , на виконання якого 17 липня 2019 року до Львівської митниці ДФС подала електронну декларацію №UA209190/9/049111 щодо транспортного засобу марки «OPEL ZAFIRA», номер кузова НОМЕР_1 , рік виробництва - 2014, модельний рік - 2014, дата першої реєстрації - 08 травня 2014 року, митна вартість якого визначена відповідно до рахунку-фактури №151/2019 від 11 липня 2019 року у розмірі 4800 євро. Проте, вищевказану декларацію було відкликано, оскільки АСАУР згенеровано потенційний ризик щодо митної вартості, що могло потягнути за собою тривалий час прийняття рішення відносно поданої декларації. Того ж дня, сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 на підставі аналогічних документів, поданих до митного органу, складено звіт 2916/19 від 17 липня 2019 року про визначення вартості транспортного засобу, що ввозиться на митну територію України, відповідно до якого вартість вищевказаного транспортного засобу становить 5533 євро. Тому, 17 липня 2019 року до Львівської митниці ДФС подано електронну декларацію №UA209190/2019/050935, в якій митна вартість транспортного засобу зазначена 5533 євро відповідно до звіту-2916/19 від 17 липня 2019 року. Вважає, що такі дії повністю відповідали вимогам митного законодавства України і відсутні підстави стверджувати, що подання нею вищевказаної електронної декларації, в якій митну вартість заявленого до декларування транспортного засобу визначено на підставі звіту 2916/19 від 17 липня 2019 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності, було спрямоване на неправомірне зменшення розміру митних платежів. Окрім цього, на вимогу уповноваженої особи митниці надала два витяги з каталогу SCHWACKE - № 034581/30670853, в якому ціна продажу автомобіля - 7521,01 євро, купівельна ціна - 5840,34 євро, та витяг №034642/30681112, в якому ціна продажу автомобіля - 7050 євро, купівельна ціна - 9100 євро. Вважає протиправним визначення відповідачем митної вартості автомобіля за даними з каталогу SCHWACKE №034642/30681112 в розмірі 9100 євро. У свою чергу, різниця у вартості автомобіля, вказана у зазначених вище витягах з каталогу SCHWACKE полягає не в комплектації автомобіля, а в тому, що у витягу № 034581/30670853 вартість автомобіля вказана без урахування податку на додану вартість, а у витягу № 034642/30681112 - з урахуванням такого податку. Вважає, що оскаржуване рішення не містить обґрунтованих пояснень щодо визначення митної вартості саме у розмірі 9100 євро.
Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20 березня 2020 року адміністративний позов задоволено. Постанову у справі про порушення митних правил №2980/20900/19 від 14 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, скасовано та провадження у справі закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Галицької митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.  
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивача протиправно притягнуто до відповідальності, оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, так як митним органом не надано обгрунтувань визначення митної вартості саме у розмірі 9100 євро, а вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності у звіті №2916/19 від 17 липня 2019 року, належними доказами не спростована.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Галицька митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що при здійсненні митних процедур з перевірки правильності заявленої уповноваженою особою ОСОБА_1 митної вартості встановлено розбіжності в інформації як джерела зазначення митної вартості автомобіля. За результатами перевірки встановлено, що звіт №2916/19 від 17 липня 2019 року, виданий оцінювачем ОСОБА_3 , складений з порушенням методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а саме у такому наявні покликання експерта на Інтернет ресурс та витяги щодо трьох автомобілів, які не відповідають характеристикам оцінюваного автомобіля (рік, виготовлення, пробіг), а вартісна оцінка проведена без огляду транспортного засобу (місце і час проведення не зазначено у звіті), проте така обставина уповноваженою особою не врахована при використанні інформації для встановлення митної вартості автомобіля. Додатково надісланий уповноваженою особою витяг із каталогу Schwackenet №034581/30670853, виконаний без урахування відображення комплектації автомобіля, що впливає на достовірність відомостей, які необхідно використовувати при визначенні митної вартості транспортного засобу. Згодом, до митної декларації додано новий витяг з каталогу Schwackenet №034642/30681112, де вартість даного автомобіля становить 9100 євро. За результатом перевірки правильності визначення митної вартості транспортного засобу прийнято рішення про її коригування та встановлено митну вартість 9100 євро. Вважає, що позивачем подано недостовірну та суперечливу інформацію до митного оформлення, що свідчить про намагання здійснити митне оформлення транспортного засобу із зменшенням суми митних платежів. 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що на даний час відсутнє чинне рішення митного органу, яким було б встановлено митну вартість транспортного засобу «OPEL ZAFIRA» в розмірі 9100 євро чи в будь-якому іншому розмірі, а тому покликання відповідача на недостовірність заявленої митної вартості є безпідставними. Крім цього, відповідальність за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна несуть оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності, а тому позивач не зобов`язана ставити під сумнів чи переглядати складений суб`єктом оціночної діяльності звіт.
Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, 12 липня 2019 року позивач у громадянина Республіки Німеччина придбала автомобіль марки «OPEL ZAFIRA», який був у використанні, номер кузова НОМЕР_1 , двигун дизельний, об`єм 1598 см.куб, потужність 100 кВТ, тип кузова - універсал, кількість місць - 5, кількість дверей - 5, колір - білий, колісна формула - 4x2, рік виробництва - 2014, модельний рік - 2014, дата першої реєстрації - 08 травня 2014 року, призначений для переміщення по дорогах загального користування, вартістю 4800 євро, що підтверджується рахунком-фактурою №151/2019 від 12 липня 2019 року.
17 липня 2019 року уповноважена позивачем особа ФОП ОСОБА_1 подала до Львівської митниці ДФС електронну декларацію № UA209190/2019/049111 щодо вищевказаного автомобіля, митну вартість якого визначила відповідно до рахунку-фактури № 151/2019 у розмірі 4800 євро. 
Відповідно до заяви від 17 липня 2019 року електронна декларація № UA209190/2019/049111 позивачем відкликана для необхідності уточнення графи 45.
В подальшому до митного оформлення подано митну декларацію від 17 липня 2019 року UA209190/2019/0509350 на вищевказаний автомобіль. Для митного оформлення подано наступні документи: рахунок-фактура від 11 липня 2019 року № 151/2019, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA20903/2019/047160 від 14 липня 2019 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 08 травня 2014 року, договір про надання послуг митного брокера №б/н від 12 липня 2019 року, паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україна серії НОМЕР_3 від 19 вересня 2008 року, звіт суб`єкта оціночної діяльності №2916/19 від 17 липня 2019 року. Митна вартість автомобіля у декларації визначена відповідно до звіту 2916/19 від 17 липня 2019 року про визначення вартості транспортного засобу, що ввозиться на митну територію України» у розмірі 5533 євро. 
На вимогу посадової особи митниці декларантом додатково надіслано витяги із каталогу SCHWACKE від 18 липня 2019 року №034581/30670853 та №034642/30681112.
19 липня 2019 року Львівською митницею ДФС прийнято рішення № UA209000/2019/000319/2 про коригування митної вартості товарів  заявленого до декларування автомобіля в розмірі 9100 євро, відповідно до якого митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана, у зв`язку з відсутністю у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до п. 4.1  ст. 54 МК України  здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Поданий до митного оформлення звіт про визначення вартості транспортного засобу, що ввозиться на митну територію України №2916/19 від 17 липня 2019 року, виданий оцінювачем ФОП ОСОБА_3 (визначена вартість становить 5533 Євро), складений з порушеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Зокрема, у висновку експерт при визначенні Сд1 посилається на інтернет ресурс www.mobile.de та надає витяги щодо трьох автомобілів «Opel Zafira», які не відповідають характеристикам оцінюваного автомобіля (рік виготовлення, пробіг). Аналізом ресурсу mobile.de виявлено, що кількість пропозицій щодо продажу подібних автомобілів значну перевищує три. Принцип, за яким експертом було відібрано лише три пропозиції та критерії, якими він при цьому послуговувався, у висновку не відображені. Відповідно до ч. 3  ст. 53 МК України  декларанту виставлена вимога про надання податкових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Декларантом додатково надіслано витяги із каталогу Schwackenet: витяг №034581/30670853 (виконаний без врахування комплектації автомобіля); витяг №034642/30681112 (вартість автомобіля становить 9100 Євро). Проведено консультації з декларантом згідно  ст. 57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст. 60 МК України) з причини відсутності в органу  доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МК України) та методу 2г (ст. 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для перерахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Джерелом інформації для  коригування митної вартості слугувала цінова інформація з каталогу Schwackenet (034642/30681112 (вартість автомобіля становить 9100 Євро).
14 січня 2020 року в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби за результатами розгляду справи про порушення митних правил №2980/20900/19 винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплачених сум митних платежів, що становить 99398,88 грн. 
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Відповідно до ч. 1  ст. 257 МК України  декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
За змістом ст. ст.  49,  50 МК України  митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно із ч. ч. 1 та 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього  Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до  глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1  ст. 52 МК України  заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому  розділом VIII  цього Кодексу  та цією главою.
Частинами 4, 5  статті 58 МК України передбачено, що  митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень  частини десятої  цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). 
Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
За змістом частин 1 - 3  статті 53 МК України  у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій  статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Також, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. ч. 1-3  ст. 54 МК України  контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1  ст. 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень  ст. 55 цього Кодексу.
Згідно із ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій  статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у  главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Частинами 1 - 3 ст. 57  МК України  передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього  Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями  ст. ст.  59  і  60 цього  Кодексу. 
З матеріалів справи слідує, що при декларуванні автомобіля уповноваженою особою самостійно обрано шостий (резервний) метод визначення митної вартості. Митна вартість автомобіля визначена відповідно до Звіту-2916/19 від 17 липня 2019 року про визначення вартості транспортного засобу, що ввозиться на митну територію України у розмірі 5533 євро.
19 липня 2019 року Львівською митницею ДФС прийнято рішення №UA209000/2019/000319/2 про коригування митної вартості товарів заявленого до декларування автомобіля, що становить 9100 євро.
14 січня 2020 року в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Цабак В.Я. постановою у справі про порушення митних правил №2980/20900/19 визнав позивача ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України. Згідно вказаної постанови митну вартість транспортного засобу визначено у розмірі 9100 євро на підставі інформації з каталогу SCHWACKE № 034642/30681112.
Згідно із п. 7.35 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, у разі відсутності цінових даних колісного транспортного засобу (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.
Відповідно до пп. 7.53.5 п. 7.53 Методики довідкові дані, які використовуються під час оцінки й отримані з ресурсів мережі Інтернет,  повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження).
У пункті 10 Додатку 8 «Перелік рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням» до Методики зазначено періодичний довідник «SuperSCHWACKE» - Eurotax, Швейцарія.
Згідно матеріалів справи, на вимогу відповідача декларантом надано два витяги із каталогу SCHWACKE від 18 липня 2019 року: витяг №034581/30670853 та витяг №034642/30681112, в яких зазначена різна вартість автомобіля. З витягу №034581/30670853 слідує, що продажна ціна 7521,01 євро, купівельна ціна 5840 євро, а з витягу №034642/30681112 - продажна ціна (з ПДВ) 9100 євро, купівельна ціна (з ПДВ) 7050 євро.
Відповідачем для обчислення митної вартості товару використано ціну згідно з витягом №034642/30681112, покликаючись на те, що інший наданий декларантом витяг № 034581/30670853 виконаний без врахування комплектації автомобіля.
Проте, з матеріалів справи слідує, що різниця у вартості автомобіля, вказана у зазначених вище витягах з каталогу SCHWACKE, полягає не в комплектації автомобіля, а в тому, що у витягу №034581/30670853 вартість автомобіля вказана без урахування податку на додану вартість, а у витягу №034642/30681112 - з урахуванням такого податку. Також, це підтверджується витягом з каталогу SCHWACKE № 035126/30764023 від 29 липня 2019 року.
Крім цього, згідно з витягами із ресурсу SCHWACKE від 18 липня 2019 року передбачено проведення технічної перевірки. 
Враховуючи вищенаведене, оцінка SCHWACKE повинна здійснюватися з технічним оглядом (експертизою) реального стану конкретного автомобіля, а саме щодо наявності будь-яких технічних ушкоджень або інформацію про стан транспортного засобу внаслідок експлуатації. 
Колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що зазначена у витязі інформація щодо вартості автомобіля є об`єктивною, оскільки поданий на митне оформлення транспортний засіб є вживаним та інформація про технічний стан останнього за наслідками відповідної експертизи не подавалась для оцінки програмним комплексом SCHWACKE.
Разом з цим, митним органом не надано будь-яких обгрунтувань визначення митної вартості саме у розмірі 9100 євро, а тому належними доказами не спростована вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності у звіті №2916/19 від 17 липня 2019 року.
Відповідно до  ст. 77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. 
Аналізуючи вищенаведені норми права та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, а постанова від 14 січня 2020 року в справі про порушення митних правил № 2980/200900/19 прийнята протиправно.
Також, колегія суддів вважає вірним висновок суд першої інстанції про необхідність стягнення в користь позивача з відповідача Галицької митниці Держмитслужби витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн, оскільки вказані витрати підтверджені позивачем належними доказами.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, ст. 268, ст. 272, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20 березня 2020 року у справі № 464/476/20 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	В. В. Ніколін  	
Повне судове рішення складено 14.04.2020