ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/3244/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого  судді  Панченко О.М. (доповідач),
суддів:                        Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,     

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі № 340/3244/19
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом, який  мотивовано тим, що у жовтні 2019 року він звернувся до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Новоселівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області (за межами населеного пункту). Однак, наказом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" №11-6566/14-19-СГ від 29.10.2019 року позивачу відмовлено у наданні такого дозволу з посиланням на те, що обрана ним земельна ділянка перебуває у користуванні іншої особи, а відомості щодо припинення права користування нею відсутні. Представник позивача стверджує, що земельна ділянка, обрана позивачем, вже не перебуває у постійному користуванні громадянина ОСОБА_2 ,  оскільки таке право припинилося у зв`язку з його смертю у грудні 2015 року. У зв`язку з цим позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" №11-6566/14-19-СГ від 29.10.2019 року;
- зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області прийняти рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Новоселівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області (за межами населених пунктів) відповідно до графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року зупинено провадження у справі №340/3244/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №398/3917/19.
Суд виходив з того, що відповідно до частини 5 статті 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб,  передаються у власність або користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
В ухвалі зазначається, що суд установив, що у провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває цивільна справа №398/3917/19 за позовом ОСОБА_3 до Новоселівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання права постійного користування в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 49,54 га, розташовану на території Новоселівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, яке належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.11.2019 року у цій справі за заявою ОСОБА_3 забезпечено її позов та заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо спірної земельної ділянки до набрання рішенням суду у справі №398/3917/19 законної сили.
Суд першої інстанції  вважав, що предмет спору у цій цивільній справі щодо права користування земельною ділянкою, обраною позивачем для отримання її у власність в порядку безоплатної приватизації, безпосередньо стосується спірних правовідносин, пов`язаних з відмовою відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо її відведення.
З огляду на те, що обставини, встановлені судом у цивільній справі №398/3917/19 є істотною умовою для вирішення даної адміністративної справи, що робить її розгляд об`єктивно неможливим, суд дійшов до висновку про зупинення провадження у цій справі.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, скаржник оскаржив її в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що підстав для зупинення провадження у справі суд не мав, оскільки на момент прийняття оскаржуваного наказу провадження у справі №398/3917/19 не було відкрито та це не було підставою оскаржуваного наказу.
Крім того, зазначає, що на момент прийняття оскаржуваного наказу за будь-якою особою судовим рішенням не визнано право постійного користування вказаною земельною ділянкою в порядку спадкування за законом. Також наголошує, що це суперечило б усталеній судовій практиці.
Посилаючись на п.3 ч.1 ст. 236 КАС України, вважає, що суд мав надати оцінку спірному наказу відповідача без прив`язки до справи №398/3917/19.
Просить скасувати ухвалу суду як таку, що прийнята з порушенням  процесуального закону, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Згідно ч. 1, 4  статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 74 КАС України встановлює вимоги щодо допустимості доказів і визначає, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.  Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів не знайшла посилань на наявність судового провадження в справі № 398/3917/19 ані з боку позивача, ані з боку відповідача. В матеріалах справи будь-які процесуальні документи, пов`язані з указаною справою,  відсутні.
В Єдиному державному реєстрі судових рішень станом на 06.05.2020 року - на час розгляду справи апеляційним судом - інформація щодо такої справи також відсутня, що підтверджується відповідним скріншотом, долученим до справи.
Таким чином інформація, на яку послався суд першої інстанції, отримана з джерела, походження якого не зазначено, доказів на підтвердження цього не надано ані сторонами, ані судом, якщо він виявив та витребував їх з власної ініціативи.
За допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень неможливо отримати процесуальні документи в справі № 398/3917/19.
За таких обставин колегія суддів позбавлена можливості пересвідчитись у взаємопов`язаності вищевказаних справ та наявності підстав для зупинення провадження у справі.
Згідно ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Отже, за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу позивача та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 321, 322 КАС України, апеляційний суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі № 340/3244/19 скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий   суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов