УХВАЛА
31 березня 2020 року 
Київ
справа №120/2913/19-а
адміністративне провадження №К/9901/8961/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Усенко Є.А.,
суддів: Гімона М.М.,  Гусака М.Б., 
розглянувши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень,
У С Т А Н О В И В :
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2019, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020, адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано: податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Вінницькі області №0028681305, №0028791305, №0028831305, №0028841305 від 30.08.2019 року; рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №0028821305 від 30.08.2019 року; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого внеску №0028811305 від 30.08.2019 року; вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0028801305 від 30.08.2019 року.
Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області (правонаступник Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області) подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього кодексу розглядаються за правилами загального провадження) крім випадків якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.09.2019 відкрито провадження у цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Доводів щодо наявності виключних обставин, перелік яких встановлено у пункті 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Головне управління ДПС у Вінницькій області в касаційній скарзі не наводить, і такі обставини колегією суддів не встановлені.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Суд першої інстанції не порушив норми частин другої, четвертої, пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України при визначенні виду провадження і розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження.
Керуючись статтею 248, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Є.А. Усенко
М.М. Гімон 
 М.Б. Гусак ,
Судді Верховного Суду